Справа № 159/3903/19
Суддя: Панасюк С. Л.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 рокум. КовельСправа № 159/3903/19

Провадження № 2-а/159/126/19

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Панасюка С.Л.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що постановою відповідача від 26.06.2019 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Правопорушення він не вчиняв, тому просить вказану постанову скасувати.

Відповідач заперечив позов тим, що 26.06.2019, о 22 год. 30 хв., при здійсненні патрулювання екіпажем було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «МАN ТGX18/440, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом Н&WHWTPAS-2494, номерний знак НОМЕР_2 , рухався на 685+150 м. автодороги М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» та перевозив великогабаритний вантаж, а саме трактор «New Holland» шириною 2,75 м., без встановленого дозволу, виданого уповноваженим органом Національної поліції, та без увімкненого проблискового маячка оранжевого кольору, чим порушив п.п.22.5, 22.6 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП. Вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 699440 від 26.06.2019, слідує, що ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, 26.06.2019, о 22 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом марки «МАN ТGX18/440», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом Н&WHWTPAS-2494, номерний знак НОМЕР_2 , рухався на 685+150 м. автодороги М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» та перевозив великогабаритний вантаж, а саме трактор «New Holland» шириною 2,75 м., без встановленого дозволу, виданого уповноваженим органом Національної поліції та без увімкненого проблискового маячка оранжевого кольору, чим порушив п.п.22.5, 22.6 Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП України. Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Відповідно до п.22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно п.4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затвердженого постановою КМУ від 18.01.2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові Державтоінспекцією за наявності погодження з дорожніми, комунальними, залізничними та іншими підприємствами і організаціями дозволу, в якому визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Відповідно до ч.3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п.18 Порядку справляння єдиного збору у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженого постановою КМУ від 24.10.2002 р. №1569, підтвердженням факту сплати єдиного збору є відбиток особистої номерної печатки та особистий підпис посадової особи митного органу, яка здійснювала митний контроль, на всіх примірниках єдиного платіжного документа.

Відповідно до копії погодження проїзду № 20-19/440В від 21.06.2019, ТОВ «Негабарит-Сервіс», водієм у якому працює позивач, було узгоджено з Держагенством автодоріг України проїзд автомобіля під керуванням позивача в період з 24.06.2019 по 03.07.2019 по маршруту КПП «Ягодин - Кропивницький».

Крім цього, відповідно до копії уніфікованої митної квитанції МД-1 серії 20501М № 0223069 від 24.06.2019, ТОВ «Негабарит-Сервіс» було внесено плату за проїзд вантажного автомобіля держаний номерний знак НОМЕР_3 / НОМЕР_2 з перевищенням габаритних обмежень, яким керував позивач. Така квитанція, з відбитком особистої номерної печатки та підписом посадової особи митного органу, відповідно до ст.1 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України» та п.18 Порядку справляння єдиного збору у пунктах пропуску через державний кордон є підтвердженням сплати за проїзд автомобільних транспортних засобів з перевищенням встановлених розмірів загальної маси осьових навантажень та (або) габаритних параметрів.

На момент винесення оскаржуваної постанови від 26.06.2019 позивач мав при собі документи, які надавали йому право здійснювати рух по визначеному маршруту транспортним засобом з перевищенням габаритних параметрів, і такі документи позивач надавав інспектору на підтвердження правомірності своїх дій.

До того ж, габаритно-ваговий контроль автомобіля, яким керував позивач, повинен бути здійснений у межах пунктів габаритно-вагового контролю.

В матеріалах справи відсутні докази того, що вимірювання габаритів транспортного засобу здійснювалося із застосуванням вимірювальної техніки на стаціонарному чи пересувному пункті (платформі), технічними засобами, що мають нормовані метрологічні характеристики.

Відповідно до п.22.6 ПДР України, транспортні засоби, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, повинні рухатися з увімкненим ближнім світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими розпізнавальними знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих Правил, а великовагові та великогабаритні транспортні засоби - також з увімкненим проблисковим маячком (проблисковими маячками) оранжевого кольору.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Судом встановлено та доводиться копією відеозапису фіксації вчиненого правопорушення, що позивач 26.06.2019, в темну пору доби, о 22 год. 30 хв., перевозив великогабаритний вантаж та рухався без увімкненого маячку оранжевого кольору.

Позивач щодо руху транспортного засобу під його керуванням без увімкненого маячку оранжевого кольору взагалі не подав ніяких доводів чи доказів, до того ж, спотворив дані оскаржуваної постанови, зазначивши у позовній заяві, що у ній зазначений час вчинення правопорушення 19 год. 02 хв., тоді коли у постанові вказаний час 22 год. 30 хв.

З відеозапису видно, що автомобіль рухався в темну пору доби, а не о 19 год. 02 хв. Відсутність у позовній заяві згадки про маячок, разом з хибним твердженням, що подія відбувалась о 19 год. 02 хв., тобто в світлу пору доби, приводить до переконання, що позивач намагався увести як відповідача, так і суд в оману, не маючи чим заперечити рух без увімкненого маячка.

Оскільки за ст.132-1 КУпАП настає відповідальність за порушення водіями правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, факт такого порушення був зафіксований працівниками поліції, тому суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законом та Конституцією України та правомірно притягнув позивача до відповідальності за ст.132-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:С. Л. Панасюк