Справа № 240/9683/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02 серпня 2019 року Справа № 240/9683/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Епель О.В., суддів: Парінова А.Б. та Степанюка А.Г. у м. Києві, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, Окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України в одномандатному виборчому окрузі №62, Дільничної виборчої комісії №181427 з виборів народних депутатів України про визнання нечинним та недійсним порядку й організації, визнання виборів такими, що не відбулися, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної виборчої комісії, Окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України в одномандатному виборчому окрузі №62, Дільничної виборчої комісії №181427 з виборів народних депутатів України про:

- визнання нечинними та недійсними порядку та організації членами Центральної виборчої комісії, членами окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №62, членами дільничної виборчої комісії №181427 виборів народних депутатів України, та всіх членів інших окружних виборчих комісій в 222 одномандатних виборчих округах, членів всіх інших 29 884 дільничних виборчих комісій в цілому;

- визнання виборів народних депутатів України подвійного обрання складу Верховної Ради України 21 липня 2019 року як таких, що не відбулися;

- зобов`язання гаранту державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина - Президента України В. Зеленського своїм указом призначити дату проведення дійсних, конституційних виборів народних депутатів України у відповідності до норм статей 71, 76 Конституції України згідно Закону України «Про вибори народних депутатів України» від 18 листопада 1993 року, прийнятого повноважним і легітимним складом Верховної Ради України;

- визнання нечинними та недійсними порядку і організації членами Центральної виборчої комісії, членів окружних виборчих комісій у всіх 225 одномандатних виборчих округах, членів всіх дільничних виборчих комісій виборів народних депутатів України, які відбулися також в розріз вимог статей 71, 76 Конституції України: 29.03.1998 року - з половини по виборчих списках політичних партій, послідуючих: 31.03.2002 року - з половини, 26.03.2006 року - повністю весь склад в 450 народних депутатів України по виборчих списках політичних партій, 28.10.2012 року - з половини, 26.10.2014 року - з половини та всі прийняті ними закони, рішення, постанови - нелегітимними та нікчемними. Позбавлення всіх народних депутатів України складу Верховної Ради України 8 скликання, які обрані 26.10.2014 року, мандатів народних депутатів України;

- винесення ухвали суду, якою припинити будь-яку діяльність, дії членів Центральної виборчої комісії та всіх членів окружних і дільничних виборчих комісій на період розгляду цієї справи в суді до винесення остаточного рішення суду, крім участі їх в цьому та інших судових процесах;

- винесення окремої ухвали суду, якою зобов`язати всі органи прокуратури, поліції, СБУ в Києві і на місцях здійснити перевірку порядку і організацію проведення членами Центральних виборчих комісій, членами окружних та дільничних виборчих комісій нелегітимних, нечинних, нікчемних виборів народних депутатів України, витрат на це бюджетних коштів і притягнути винних в цьому нехтуванні норм Конституції України, конституційних прав виборців, розтраті коштів і часу на свавілля до відповідальності, а також встановити цими органами причини, підстави, заінтересованих осіб виникнення цього хаосу і безпорядку і притягти також винних у цьому персонально до відповідальності, починаючи з організації і порядку проведення перших нелегітимних і нечинних виборів народних депутатів України 29.03.1998 року і кінчаючи виборами 21.07.2019 року включно.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року передано справу №240/9683/19 на розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Вирішуючи питання щодо відсутності перешкод для відкриття провадження у даній справі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності (пункт 4); немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом (пункт 6).

У ч. 3 ст. 27 КАС України, норми якої регулюють випадки виключної підсудності, визначено, що підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 22 КАС України апеляційному адміністративному суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ, як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності Центральної виборчої комісії (окрім визначених частиною четвертою цієї статті).

Положеннями ч. 3 ст. 22 КАС України передбачено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Частиною 3 статті 273 КАС України регламентовано, що рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо встановлення нею результатів виборів чи всеукраїнського референдуму оскаржуються до Верховного Суду. Усі інші рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії, члена цієї комісії, прийняті у межах виборчого процесу, оскаржуються до апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ.

Крім того, відповідно до частин 4, 5 статті 273 КАС України рішення, дії чи бездіяльність територіальних (окружних) виборчих комісій щодо підготовки та проведення місцевих виборів, виборів Президента України, народних депутатів України; обласних комісій з референдуму і комісії Автономної Республіки Крим з всеукраїнського референдуму, а також членів зазначених комісій оскаржуються до окружного адміністративного суду за місцезнаходженням відповідної комісії.

Рішення, дії чи бездіяльність дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій оскаржуються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням відповідної комісії.

Зі змісту положень частин 1-2 статті 266 КАС України вбачається, що адміністративні справи щодо законності постанов Верховної Ради України, законності дій чи бездіяльності Президента України, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів.

Крім того, згідно статті 1 Закону України «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд України є органом конституційної юрисдикції, який забезпечує верховенство Конституції України, вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до Конституції України.

Водночас, за правилами п. 1 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що спеціальними нормами адміністративного процесуального законодавства визначено різну виключну підсудність спорів про оскарження рішень, дій та бездіяльності ЦВК, дій та бездіяльності окружних виборчих комісій і дільничних виборчих комісій, дій Президента України, а також неналежність до юрисдикції адміністративних судів справ щодо відповідності Конституції України законів України, і об`єднання таких позовних вимог в одне провадження не допускається.

Аналогічні правові висновки та правовий підхід викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.02.2018 року у справі № 9901/3/17, в ухвалі судді Великої Палати Верховного Суду від 24.05.2018 року у провадженні № 11-597за18, у постановах Верховного Суду від 01.11.2018 року у справі № 855/1/18 та від 17.07.2019 року у справі № 855/286/19, ухвалах Верховного Суду від 03.05.2019 року у справі № П/9901/234/19, від 07.05.2019 року у справі № П/9901/236/19.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіряючи позовну заяву ОСОБА_1 , колегія суддів встановила, що одна частина позовних вимог стосується дій та бездіяльності окружної виборчої комісії №181427 і підлягає розгляду місцевим загальним судом як адміністративним. Частина позовних вимог, адресованих окружній виборчій комісії, повинна розглядатися окружним адміністративним судом. Інша позовна вимога, заявлена ОСОБА_1 до ЦВК, підсудна Шостому апеляційному адміністративному суду. Крім того, позовна вимога, адресована Президенту України, повинна розглядатися Верховим Судом як судом першої інстанції, у той час як позовна вимога про визнання нечинними прийнятих, починаючи з 29 березня 1998 року законів не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Отже, у межах даного позову позивачем заявлено позовні вимоги, щодо яких процесуальним законодавством визначено різну виключну підсудність і юрисдикцію та об`єднання яких в одне провадження не допускається.

При цьому, судом враховується приписи ч. ч. 3, 4 ст. 21 КАС України, але така норма не поширюється на спірні правовідносини з огляду на спеціальні норми наведених ч. ч. 3, 4, 5 ст. 273, ч. 2 ст. 266, п. 1 ч. 2 ст. 19КАС Українита положення вищевикладених ч. ч. 4, 5 ст. 172 КАС України, якою регламентовано імперативну заборону щодо об`єднання в одне провадження позовних вимог різної виключної підсудності.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні від 20.07.2006 р. по справі "Сокуренко і Стригун проти України", в якому Суд зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позовна заява подана без урахування правил об`єднання позовних вимог, вона підлягає поверненню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 20, 21, 22, 29, 160, 169, 172, 241, 243, 248, 256, 273, 276, 278 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, Окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України в одномандатному виборчому окрузі №62, Дільничної виборчої комісії №181427 з виборів народних депутатів України про визнання нечинним та недійсним порядку й організації, визнання виборів такими, що не відбулися, зобов`язання вчинити дії- повернути.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у строк, визначений ч. 2 ст. 278 КАС України, через Шостий апеляційний адміністративний суд.

Суддя-доповідач

Судді:

Головуючий суддя Епель Оксана Володимирівна

Судді: Степанюк Анатолій Германович

Парінов Андрій Борисович