Справа № 540/2549/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2549/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2

відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5

представника третьої особи - Браги А.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадженні у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника Цюрупинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області Бабійчука Павла Миколайовича, Начальника Олешківської районної державної лікарні ветеринарної медицини Захарченка Олександра Володимировича, Головне управління Держпродспоживслужби в Херсонській області треті особи - Олешківська районна державна адміністрація Херсонської області, Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів на відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Начальника Цюрупинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області Бабійчука Павла Миколайовича, начальника Олешківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області, третя особа - Олешківська районна державна адміністрація у якому, з урахуванням уточнень позову, поданих до суду 29.01.2019 року та 14.05.2019 року, просить:

- визнати протиправними дії головного державного ветеринарного інспектора Олешківського району - начальника Цюрупинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області Бабійчука Павла Миколайовича та державного ветеринарного інспектора Олешківського району - начальника Олешківської районної державної лікарні ветеринарної медицини Захарченка Олександра Володимировича, які полягають в організації ними 18-19 вересня 2018 року умертвіння у негуманний спосіб з подальшим спаленням всіх клінічно здорових свиней позивача у кількості 249 (двісті сорок дев`ять) свиней загальною вагою 11503 кг (одинадцять тисяч п`ятсот три кілограми) без належного підтвердження діагнозу АЧС у жодної із свиней (тобто - з грубим порушенням п.2 ч.3 Розд. ІV Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней), керівництві процесом умертвіння і спалення та особистій цих осіб у негуманний спосіб клінічно здорових свиней позивача;

- стягнути з держави в особі Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області на користь громадянина України ОСОБА_1 кошти у розмірі 439 414 грн. (чотириста тридцять дев`ять тисяч чотириста чотирнадцять грн.. 60 коп.) на відшкодування майнової шкоди та кошти у розмірі 1 000 000,00 грн. (один мільйон грн. 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди, заподіяної вищезазначеними протиправними діями суб`єктів владних повноважень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

У відповідності до рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Олешківській районній державній адміністрації №12 від 08.09.2018 року свиногосподарство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (с. Саги Олешківського району) увійшло до зони захисту, що межує з епізоотичним вогнищем африканської чуми свиней (далі - АЧС).

Порядок проведення ветеринарно-санітарних заходів у випадках прояву АЧС серед свиней визначено Інструкцією з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженою наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 07 березня 2017 року № 111 (далі - Інструкція). Пунктом 2 частини 3 розділу VI Інструкції передбачений забій усіх клінічно здорових свиней населення та господарств зони захисту у визначеному ДНПК місці та використання туш після проведення лабораторних досліджень на АЧС від не менше 10% забитих тварин. Пунктом 3 частини 3 розділу VI Інструкції передбачено умертвіння та спалення у визначеному ДНПК місці свиней з ознаками захворювання. Позивач зазначає, що на дату запровадження карантину жодна з його 249 свиней не мала ознак захворювання на АЧС. А тому ці свині повинні були бути забиті у визначеному ДНПК місці,а їх туші, у разі негативного результату лабораторних досліджень на АЧС, перероблені та реалізовані. Керуючись приписами Інструкції та пункту 15 Плану заходів щодо недопущення поширення та ліквідації африканської чуми свиней на території м. Олешки Херсонської області Позивач забезпечив відбір патологічного матеріалу спеціалістами ветеринарної медицини від десяти відсотків поголів`я свиней свиногосподарства Позивача, яке увійшло у зону захисту; зазначений відбір патологічного матеріалу здійснювався 12.09.2018 року від 23-х свиней різного віку та повторно (через недостатність для аналізу об`єму попередньо відібраних проб крові) 16.09.2018 року від 23-х свиней різного віку.

Позивач вважає, що відібраний патологічний матеріал до Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи не направлявся, а отже, діагноз на АЧС у свиней, належних Позивачеві, не було встановлено.

Зазначає, що 18-19 вересня 2018 року відбулось умертвіння у негуманний та непрофесійний спосіб 249 належних позивачеві свиней загальною вагою 11 503 кг під, яке здійснювалось під керівництвом та за безпосередньої участі державних ветеринарних інспекторів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Умертвіння невеликих (молодих) свиней і поросят здійснювалось Відповідачами за допомогою лома і кувалди; більш великих свиней, свиноматок і хряків було умертвлено спеціально запрошеним Відповідачами мисливцем з вогнепальної зброї пострілами в голови тварин. Трупи умертвлених тварин було спалено на території свиногосподарства Позивача. Свідками цих подій є ОСОБА_6 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , та ОСОБА_7 , яким мешкає за адресою АДРЕСА_2 . Позивач вважає ці дії Відповідачів протиправними з огляду на наступне.

Юридичною підставою для умертвіння і спалення належного Позивачеві поголів`я свиней став Акт епізоотологічного розслідування від 18.09.2018 року, складений і підписаний Відповідачами; цим Актом відповідачами було зафіксовано факт наявності на свинофермі Позивача однієї голови свині з температурою 41,5 оС. Ці висновки і, відповідно, вчинені на їх підставі дії є такими, що суперечать приписам Закону України "Про ветеринарну медицину" та Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней. Актом епізоотологічного розслідування від 18.09.2018 року не виявлено свиней з ознаками захворювання на АЧС. Більш цього, стан свиногосподарства Позивача визнано у заданому Акті "епізоотично благополучним щодо інфекційних та інвазійних захворювань". Частиною 2 розділу IV чітко визначено, що діагноз на АЧС вважається встановленим при отриманні позитивних результатів при проведенні лабораторних досліджень проб біологічного та патологічного матеріалу з використанням полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) в уповноважених акредитованих державних лабораторіях ветеринарної медицини. Наявність підвищеної температури у свині, яку ідентифіковано в Акті як хвору з підвищеною температурою є припущенням Відповідачів, адже ця свиня померла 17 вересня 2018 року, про що позивач у цей же день особисто повідомив начальника Цюрупинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області ОСОБА_3 . У останнього були всі можливості достеменно встановити факт наявності у цієї свині збудника АЧС, подавши пробу її крові до уповноваженої акредитованої державної лабораторії ветеринарної медицини.

Зазначає, що відповідач обрав криваві та негуманні засоби (лом, кувалда, рушниця) для умертвіння свиней в порушення імперативної норми частини 1 статті 44 Закону України "Про ветеринарну медицину", якою передбачено застосування заходів стемпінг-ауту професійним та гуманним шляхом.

Позивач зазначає, що вищеописані протиправні дії Відповідачів принизили його гідність, право на повагу до якої гарантоване статтею 28 Конституції України, адже він вимушено став свідком свавільного знищення живих істот, вирощуванню і догляду за якими він присвятив багато років життя. Крім того, ці дії безпідставно позбавили Позивача джерела покриття збитків від примусового вилучення свиней, які були об`єктами приватної власності Позивача. Позивач зазначає, що, таким чином, були порушенні гарантії, надані йому статтею 41 Конституції України, якою, зокрема, встановлено, що примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі та в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спираючись на норму статті 56 Конституції України, а також норми статті 1174 Цивільного кодексу України та пункту 6 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, Позивач вимагає відшкодування Головним управлінням Держпродспоживслужби в Херсонській області майнової і моральної шкоди, заподіяної підпорядкованими останньому службовими особами - головного державного інспектора Олешківського району Бабійчука Павла Миколайовича та державного ветеринарного інспектора Олешківського району Захарченка Олександра Володимировича.

Позивач зазначає, що протиправними діями цих службових осіб Позивачу заподіяно майнову шкоду у розмірі 439 434,60 грн. Наведений розмір майнової шкоди розраховано шляхом множення середньої ціни купівлі кілограма свинини, що продана переробними підприємствами Херсонської області (38,2 грн/кг) на загальну вагу протиправно омертвлених і спалених свиней Позивача (11 503 кг). Ця сума відповідає сумі майнової шкоди, визначеної ДНПК у протоколі від 22.10.2018 року №16.

Позивач також зазначає, що протиправними діями Відповідачів йому було завдано значної моральної шкоди. Жахливі криваві картини вбивства тварин спливають перед його очима щодня, коли він приходить на роботу до належної йому ферми. Через це Позивач втратив душевний спокій та перебуває у стані постійного стресу. Внаслідок хронічного психологічного дискомфорту Позивач відчуває потребу у професійній психологічній допомозі, однак не має коштів на подібне лікування. Позивач двічі звертався до ДНПК за відшкодуванням майнових збитків; з листа надісланого на повторний запит, Позивач зробив висновок, що ніколи не отримає відшкодування збитків, понесених ним внаслідок запровадження карантину. Душевні страждання позивача посилились, відтоді, як він зрозумів, що дії державних ветеринарних інспекторів, вимогам яких він беззаперечно підкорявся, були неадекватними та незаконними і в них не було нагальної потреби.

Усвідомлення позивачем факту, що негуманного кривавого умертвіння і спалення свиней можна було б уникнути, не дає Позивачеві спокою. Розуміння цього, у підсумку, перешкоджає активному соціальному функціонуванню Позивача. З огляду на глибину завданих Відповідачами душевних страждань та необхідність психологічної реабілітації, розмір моральної шкоди Позивач визначає у розмірі 1 000 000, 00 грн. (один мільйон грн.).

На підставі зазначеного позивач просить задовольнити заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

10 січня 2019 року судом одержано відзив Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області на позов, у якому відповідач зазначив, що Головне управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (далі - ГУ ДПСС) є територіальним органом Центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу. У структуру Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області входять: управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини, управління захисту споживачів, управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, управління фіто санітарної безпеки, сектор реєстрації сільськогосподарської техніки.

Постановою КМУ № 1350 від 21.11.2007 року затверджено типове положення про Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при районній державній адміністрації. Вказаним положенням визначено, що Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при райдержадміністрації (далі - Комісія) є постійно діючим органом при райдержадміністрації, який здійснює на території району оперативний контроль, керівництво і координацію діяльності органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій, фізичних осіб щодо запобігання спалахам особливо небезпечних хвороб, що входять до списку Міжнародного епізоотичного бюро (далі - заразні хвороби), і масовим отруєнням тварин та їх ліквідації.

Відповідно до п.4 Типового положення Комісія відповідно до покладених на неї завдань: 1) вживає оперативних заходів для локалізації та ліквідації спалахів заразних хвороб тварин; 2) координує діяльність підприємств, установ і організацій району з питань проведення протиепізоотичних заходів; 3) через систему державної ветеринарної медицини та систему державної санітарно-епідеміологічної служби організовує захист населення від хвороб, спільних для людей і тварин; 4) інформує Головне управління ветеринарної медицини в Автономній Республіці Крим, Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, Головне управління ветеринарної медицини в області та державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при облдержадміністрації про спалахи заразних хвороб і масові отруєння сільськогосподарських та диких тварин, а також про вжиті заходи щодо їх ліквідації; 5) запроваджує карантинно-обмежувальні заходи або карантин у місці виникнення і розповсюдження заразних хвороб тварин; 6) заслуховує керівників органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій про вжиті заходи щодо профілактики та ліквідації заразних хвороб тварин; 7) оперативно залучає працівників державної служби ветеринарної медицини, ветеринарних служб підприємств, установ і організацій до проведення протиепізоотичних заходів, а також визначає відповідальних осіб; 8) розглядає матеріали щодо причин і наслідків виникнення та ліквідації спалахів заразних хвороб і масових отруєнь тварин, визначення винних у цьому осіб; 9) вивчає питання про вилучення з обігу та подальше використання небезпечної продукції тваринного походження, яка може викликати інфекційні захворювання і масові отруєння людей та/або тварин в процесі її переробки, реалізації або споживання; 10) визначає кордони інфікованої та буферної зон, зони спостереження. У разі спалаху заразних хвороб тварин розміщує у засобах масової інформації повідомлення про кордони інфікованої та буферної зон, зони спостереження і за необхідності про проведені в кожній з цих зон ветеринарно-санітарні заходи.

Для реалізації покладених на комісію завдань, відповідно до п.5 Типового положення Комісія має право: одержувати від органу виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, фізичних осіб інформацію та матеріали, що необхідні для з`ясування епізоотичної ситуації, ветеринарно-санітарного стану підприємств, установ і організацій та вжиття невідкладних заходів щодо запобігання розповсюдженню та ліквідації заразних хвороб тварин; проводити на підприємствах, в установах і організаціях перевірку стану роботи з профілактики або ліквідації заразних хвороб і масових отруєнь тварин та приймати обов`язкові для виконання рішення про усунення виявлених порушень; вирішувати питання про забій і знищення тварин, птиці у разі виявлення заразних хвороб, а також про вилучення з обігу, знезараження, переробку або інше використання продуктів і сировини тваринного та рослинного походження, визнаних не придатними для використання; забороняти у разі виявлення заразних хвороб тварин вивезення (у тому числі за кордон) з окремих підприємств, населених пунктів району тварин, птиці, кормів, продукції і сировини тваринного походження всіма видами транспорту та пересилання в посилках, а також їх ввезення (у тому числі з-за кордону); забороняти експлуатацію підприємств з переробки та зберігання продукції і сировини тваринного походження у разі виявлення на таких підприємствах заразних хвороб тварин або незадовільного ветеринарно-санітарного стану; приймати рішення щодо запровадження особливого режиму роботи, карантинно-обмежувальних заходів або карантину на підприємствах, в окремих населених пунктах району з метою запобігання розповсюдженню заразних хвороб тварин; визначати на договірних умовах на період карантину режим роботи працівників підприємств з виробництва та переробки продукції і сировини тваринного походження залежно від конкретного захворювання тварин і наявних умов підприємства; ставити перед відповідними органами питання про звільнення з роботи, притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності посадових осіб, з вини яких допущено занесення збудників інфекції на територію району, виникнення спалахів заразних хвороб і масових отруєнь тварин.

Відповідно до п.13 Типового положення засідання Комісії оформляється протоколом, зміст якого або його частина доводиться до відома заінтересованих центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а у разі потреби - до засобів масової інформації. Протокол підписується головою та секретарем Комісії і скріплюється печаткою. Робочим органом Комісії є управління ветеринарної медицини в районі.

Відповідач зазначає, що 08.09.2018 року відбулось засідання ДНПК при Олешківській районній державній адміністрації; на порядку денному засідання розглядались питання, пов`язані з необхідністю запровадження карантину щодо африканської чуми свиней в свиногосподарстві ТОВ "Фрідом Фарм Бекон" та на території м. Олешки Олешківської міської ради. У відповідності до рішення вказаної ДНПК №12 від 08.09.2018, комісія:

- визначає вогнищем спалаху африканської чуми свиней свиногосподарство ТОВ "Фрідом Фарм Бекон", розташоване за адресою м. Олешки, вул. Гвардійська 200, 200а;

- проводить зонування території Олешківського району у відповідності до вимог Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №111 від 07.03.2017 року;

- затверджує плани заходів щодо ліквідації та недопущення розповсюдження африканської чуми свиней з території, визначеної як вогнище на територію Олешківського району;

- забезпечує проведення розслідування причин спалаху, з визначенням джерела збудника;

- вводить карантинні заходи, передбачені вищезгаданим Наказом Мінагрополітики України.

У відповідності до вказаного рішення, згідно із зазначеною інструкцією, зоною захисту визначено територію з радіусом 3 кілометри, яка межує із епізоотичним вогнищем, до якої увійшли: с. Праві саги, с. Ліві Саги Олешківського району та господарство фізичної особи-підприємця Резнікова ОСОБА_8 , розташоване, власне у с. Праві Саги по АДРЕСА_3 . Планом заходів щодо недопущення поширення та ліквідації африканської чуми свиней на території м. Олешки, Олешківського району Херсонської області, затвердженому рішенням ДНПК №12 від 08.09.2018, передбачені наступні заходи у зоні захисту:

- Проведення обліку свинопоголів`я в населених пунктах с. Ліві Саги, с. Праві ОСОБА_9 , з врученням листівок про заборону продажу, переміщення, вигульного утримання і безконтрольного забою свиней;

- Проведення клінічного огляду в зоні захисту, згідно наданих списків;

- Проведення відбору біологічного матеріалу для лабораторного дослідження з метою виключення збудника АЧС;

- Проведення умертвіння безкровним методом та спалювання у визначеному ДНПК місці свиней з ознаками захворювання на АЧС та інші попереджувальні заходи.

Відповідач зазначає, що на виконання зазначеного плану заходів, члени ДНПК ОСОБА_3 - начальник Цюрупинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області, та ОСОБА_4 - начальник Олешківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, в межах повноважень, визначених Інструкцією з профілактики та боротьби з АЧС, затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №111 від 07.03.2017 року здійснили низку заходів, спрямованих на недопущення розповсюдження епізоотії, а саме:

- проведено облік свинопоголів`я в населених пунктах, які увійшли до зони захисту, в тому числі у господарстві фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в результаті яких встановлено, що у позивача обліковується 249 голів свиней, з яких: свиноматок - 16 голів, хряків - 4 голови, свиней віком до 2 місяців - 86 голів, свиней віком від 2 до 4 місяців - 93 голови, свиней категорії "на відгодівлі" - 53 голови;

- проведено клінічні огляди свинопоголів`я у господарствах на території зони захисту, у тому числі у господарстві фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,в результаті якого складено Акт епізоотологічного розслідування від 18.08.2018 року та Акт обстеження від 18.08.2018 року;

- на підставі Акту епізоотологічного розслідування від 18.08.2018 року та Акту обстеження від 18.08.2018 року, а також Акту про вилучення сільськогосподарських тварин з метою їх знищення або забою при ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб від 18.08.2018 року, проведено умертвіння безкровним методом та спалювання свиней, з ознаками захворювання на АЧС в господарстві фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про що складено Акт на спалення трупів №8 від 18.08.2018 року та Акт на спалення трупів №9 від 19.08.2018 року, та низка інших заходів.

Актом епізоотологічного розслідування від 18.08.2018 року зафіксовано факт та початок розвитку захворювання у однієї голови свині вікової групи 2-4 місяці, яка утримувалась разом з іншим свинопоголів`ям в господарстві фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , з фіксацією підвищеної температури тіла. В подальшому протягом цього ж дня, Актом обстеження від 18.08.2018 року зафіксовані ознаки захворювання у решти свинопоголів`я зазначеного господарства. Так, Акт обстеження від 18.08.2018 містить відомості про наявність чітко виражених ознак захворювання у всього свинопоголів`я господарства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а саме: шатка хода, в`ялість, відказ від корму, синюшність в області голови та вух.

Відповідач зазначає, що, таким чином, умертвіння та спалення свиней у свиногосподарстві фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , відбулось на підставі обґрунтованого рішення ДНПК при Олешківській РДА №12 від 18.08.2018 року, у чіткій відповідності із вимогами Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 111 від 07.03.2017, а саме Розділу 3 "Заходи у зоні захисту", п.3: Умертвіння та спалення у визначеному ДНПК місці свиней з ознаками захворювання". Окрім цього, згідно з вимогами Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №111 від 07.03.2017 щодо безкровного умертвіння свиней, члени ДНПК при Олешківській РДА здійснювали умертвіння методом введення смертельної ін`єкції формаліну з використанням апарату "Шилова".

Відповідач стосовно посилання позивача на "..хронічний психологічний дискомфорт та жахливі криваві картини вбивства тварин, які спливають перед моїми очима.." зазначає, що це є лише суб`єктивною особливістю ОСОБА_1 , та не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з об`єктивними діями членів ДНПК - картини, які "бачить" позивач не мали місця у реальній дійсності. Відповідач зазначає, що позивач не може пригадати те, чого не відбувалось, адже це неможливо; отримати стан психологічного дискомфорту можливо, в тому числі, шляхом постійного відтворення вигаданої ситуації, картини, епізоду. Додатково відповідач зазначає, що всі дії членів ДНПК, пов`язані з оглядом свинопоголів`я господарства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , виявлення та фіксації ознак захворювання, вилучення тварин для умертвіння, саме умертвіння та фіксації ознак захворювання, вилучення тварин для умертвіння, саме умертвіння та спалення трупів свиней відбувалось за згодою позивача та навіть на його наполегливі прохання про такі дії. Така поведінка ОСОБА_1 , на думку відповідача, пов`язана з фактом очевидності для позивача ознак невиліковного захворювання та ймовірних тяжких наслідків у разі зволікання з вжиттям необхідних заходів.

Також, відповідач вважає, що звернення позивача до Херсонського окружного адміністративного суду пов`язане з його несприйняттям положень п.11 Постанови КМУ №415 від 29.03.2002 року щодо поворотності коштів, які виділяються з резервного фонду Державного бюджету для подібних відшкодувань суб`єктам господарської діяльності недержавної форми власності. Проте, до ознайомлення ОСОБА_1 , з вище зазначеними положеннями, позивач вчиняв дії, спрямовані на отримання компенсації з резервного фонду. Рішенням ДНПК при Олешківській РДА №16 від 22.10.2018 року, комісією визначені матеріальні збитки, завдані господарству ОСОБА_1 , африканською чумою свиней та зафіксовано право і можливість отримання відповідної компенсації.

На підставі зазначеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

11 січня 2019 року судом одержано клопотання представника позивача ОСОБА_2 про долучення доказів до справи. Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ст.79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви; докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Адвокатом Миловським С.В. 24.12.2018 року були опитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . По факту опитування свідків були складені протоколи опитування адвокатом особи за її згодою і відповідно не могли бути надані суду разом з позовом 12.12.2018 року як того вимагає ч.2 ст.79 КАС України. Представник Позивача ОСОБА_2 просить у клопотанні залучити до судової справи№540/2549/18, в якості доказів, протокол опитування адвокатом особи за її згодою від 24.12.2018 року свідка ОСОБА_6 та протокол опитування адвокатом особи за її згодою від 24.12.2018 року свідка ОСОБА_7 .

В підготовче засідання, призначене на 15.01.2019 року сторони з`явились, протокольною ухвалою суду від 15.01.2019 року розгляд справи відкладено на 31.01.2019 року для можливості учасників процесу ознайомитись з поданим 11.01.2019 року представником позивача клопотанням про призначення судово-психологічної експертизи.

22 січня 2019 року судом одержано відзиви ОСОБА_3 та відзив ОСОБА_4 , які є абсолютно ідентичними. У відзивах на позов аргументи відповідачів зводяться до того ж, що було зазначено у вищеописаному відзиві Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області.

29 січня 2019 року судом одержано відповідь на відзиви від представника Позивача ОСОБА_2 , у якій він, зазначає, що відзиви Відповідачів не містять жодних аргументів та доказів, які б спростовували викладені у позовній заяві підстави для визнання протиправними дії державних ветеринарних інспекторів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Представник Позивача зазначає, що "Акт обстеження" від 18 вересня 2018 року не можна вважати достовірним доказом з огляду на наступне. Як стверджують Відповідачі, Актом епізоотологічного розслідування від 18.09.2018 року "зафіксовано факт та початок розвитку захворювання у однієї голови свині вікової групи 2-4 місяці, яка утримувалась разом із іншим свинопоголів`ям в господарстві фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , з фіксацією підвищеної температури тіла". Представник Позивача наголошує, що епізоотологічним розслідуванням, яке проводилось Відповідачами 18 вересня 2018 року не було встановлено клінічних ознак хвороби і патологічних змін ані в померлої напередодні свині, ані в інших свиней; навіть якщо припустити, що на момент здійснення епізоотологічного розслідування дійсно у однієї свині починався розвиток захворювання не могли проявитись в інших свиней у той же день, адже прояву клінічних ознак АЧС (хитка хода, відмова від корму, спрага, серцева недостатність, яка характеризується синюшністю (ціанозом) шкіри та значними крововиливами) передує, зазвичай дводобовий період лихоманки (40-42 оС). Тобто, якщо вранці свині Позивача були здорові, але заражені АЧС від померлої свині, то ввечері або вдень того ж дня у цих свиней могла лише початися лихоманка з підвищенянм температури. Зараження свиней раніше 18.09.2018 року також виключається, адже при відборі патологічного матеріалу 16.09.2018 року жодних ознак захворювання (наприклад - лихоманки з підвищенням температури) спеціалістами ветмедицини не фіксувалось. Відеозапис відбору патологічного матеріалу 16.09.2018 року був переданий начальнику Цюрупинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області Бабійчуку Павлу Миколайовичу.

Також представник Позивача зазначає, що "Акт обстеження" від 18 вересня 2018 року не підписано Позивачем; пояснень причин відсутності Позивача при здійсненні Відповідачами обстеження, а також причин не підписання ним Акту відзиви не містять. Натомість, фактичні обставини справи свідчать, що 18.09.2018 року вже відбувалось умертвіння і спалення свиней на свинофермі Позивача за його безпосередньої присутності, цей факт Відповідачами не заперечується. Внаслідок вищевикладених аргументів та фактичних обставин справи представник позивача виражає сумніви в тому, що "Акт обстеження" від 18 вересня 2018 року дійсно був складений Відповідачами в цей день.

29 січня 2019 року судом одержано додаткове нормативно-правове обґрунтування суб`єктного складу Відповідачів від представника Позивача ОСОБА_2 , у якому він, зазначає, що правильно визначив Головне управління Держпродспоживслужби в Херсонській області Відповідачем в частині позовних вимог, що стосується вимоги щодо відшкодування державою майнової і моральної шкоди Позивачу, заподіяної йому незаконними діями головного державного ветеринарного інспектора Олешківського району Бабійчука Павла Миколайовича та державного ветеринарного інспектора Олешківського району Захарченка Олександра Володимировича керуючись нормами ч.1 ст.9 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та статей 1, 12, 13 Закону України "Про ветеринарну медицину", Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженою наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 07 березня 2017 року № 111. На переконання Позивача, системне застосування норм права щодо матеріальної відповідальності держави, встановленої статтею 56 Конституції України засвідчує, що таку відповідальність повинні нести її деліктоздатні органи, які перебувають у юридичному зв`язку з суб`єктом відповідальності за вчинені від імені держави протиправні дії. Цей юридичний зв`язок встановлюється нормами права, якими та чи інша службова (посадова) особа наділяється повноваженнями на здійснення публічно-владних управлінських функцій. Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при Олешківській районній державній адміністрації не є юридичною особою. В силу даної обставини, деліктоздатність цього органу обмежується лише здатністю нести відповідальність у вигляді визнання протиправним прийнятих нею рішень, які є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями, громадянами. Водночас, виконання заходів, затверджених ДНПК, здійснюється суб`єктами владних повноважень, які (залежно від функціонального характеру того чи іншого заходу) наділені відповідним обсягом правоздатності, дієздатності і деліктоздатності.

Представник позивача зазначає, що обставини справи свідчать про відсутність жодного рішення ДНПК при Олешківській РДА, яке містить вказівку щодо умертвіння у негуманний спосіб з подальшим спаленням всіх клінічно здорових свиней Позивача. Акт про вилучення сільськогосподарських тварин з метою їх знищення або забою при ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб від 18.09.2018 року, затверджений головою ДНПК, фіксує лише факт вилучення свиней у Позивача. Правомірність цього вилучення Позивачем не оскаржується. Поряд з цим, умертвіння і спалення вилучених свиней здійснено Відповідачами виходячи з їх власного розуміння своїх повноважень, якими їх наділила держава саме в особі Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області.

31 січня 2019 року судом одержано пояснення третьої особи - Голови Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області Кравченко-Скалозуб О.В., у якому вона зазначає, що Олешківська РДА не має права оцінювати дії відповідачів щодо їх законності; участі у виконанні заходів, які передбачені в Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней не приймала.

В підготовче засідання, призначене на 31.01.2019 року сторони з`явились, протокольною ухвалою суду в якості третьої особи у справі залучено Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області. Також, протокольною ухвалою суду відповідача зобов`язано надати до огляду в судовому засіданні оригінали заявлених позивачем в клопотанні від 29.01.2019 року документи, залучено надані сторонами додаткові докази у справі. Окрім наведеного, протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 . В судовому засіданні оголошено перерву до 11.02.2019 року.

11.02.2019 року судом одержано пояснення від третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області щодо позовної заяви ОСОБА_1 , у якому ГУ ДКСУ у Херсонській області зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення коштів з держави в особі Відповідача-3 не підлягають задоволенню з наступних підстав. Керуючись п. 8 ст.7, ст. 25 Бюджетного кодексу України, пп.8 та пп.9 п.9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного Кодексу України, Порядком виконання рішення про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, статтями 2, 80, 96, 176, 1166, 1167, 1172, Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури і суду від 01.12.1994 № 266/94-ВР, зазначає, що спосіб в який Позивач просить стягнути на свою користь шкоди, а саме з держави в особі Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області суперечить чинному законодавству. Посилаючись на постанову Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах моральної (немайнової шкоди)", третя особа зазначає, що позивачем не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями посадових осіб органу державної влади та моральними стражданнями, на які він посилається, не надано жодних доказів того, що страждання виникли внаслідок незаконних дій Відповідачів.

В підготовче засідання, призначене на 11.02.2019 року сторони з`явились, протокольною ухвалою суду, проголошеною в судовому засіданні задоволено клопотання позивача від 06.02.2019 року про зобов`язання Олешківської РДА Херсонської області надати додаткові докази, відмовлено в задоволенні клопотання позивача від 06.02.2019 року про виклик свідка, відмовлено в задоволенні клопотання відповідача від 11.02.2019 року про зобов`язання позивача надати документи щодо власного стану здоров`я, задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Також в зазначеному підготовчому засіданні за клопотанням сторін продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. В підготовчому засіданні оголошено перерву до 20.02.2019 року.

В підготовче засідання, призначене на вказану дату сторони з`явились. Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача щодо виклику в якості свідка ОСОБА_15 ..

Також, ухвалою суду від 20.02.2019 року частково задоволено клопотання позивача про призначення судово-психологічної експертизи. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено до отримання результатів експертизи.

03.05.2019 року судом одержано висновок експерта судової психологічної експертизи від 24.04.2019 №876/877/19-27.

Ухвалою суду від 10.05.2019 року провадження в адміністративній справі поновлено, підготовче засідання призначено на 14.05.2019 року.

14.05.2019 судом одержано заяву від Позивача про виклик у судове засідання експерта, у якій він просить викликати у судове засідання старшого судового експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Літвінову Тетяну Ростиславівну.

В підготовче засідання, призначене на 14.05.2019 року представники сторін з`явились, здійснено заміну позивача у справі з ФОП ОСОБА_16 на фізичну особу ОСОБА_16 .

Враховуючи, що під час підготовчого засідання у даній справі судом завершено проведення всіх підготовчих дій, необхідних для забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, ухвалою суду від 14.05.2019 року підготовче провадження у даній справі закрито, та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні на 04.06.2019 року.

Ухвалою суду від 29.05.2019 року розгляд справи, призначений на 04.06.2019 року - відкладено на 11.06.2019 року, призначити наступне судове засідання у справі на 11.06.2019 року о 13:30 год. Зобов`язано начальника Олешківської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_17 Олександра Володимировича, надати суду в строк до 11.06.2019 року посадову інструкцію начальника Олешківської районної державної лікарні ветеринарної медицини, актуальну станом на дату виникнення спірних відносин. Зобов`язати відповідачів, надати суду в строк до 11.06.2019 року положення про державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при Олешківській районній державній адміністрації, в разі, якщо таке положення затверджувалось. В разі, якщо комісія діяла на підставі Типового Положення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1350 - повідомити про це суд.

30.05.2019 року судом одержано лист Завідуючого Кропивницьким відділенням КНДІСЕ Лагоди К.А., у якому він просить повернути висновок №876/877/19-27 від 24.04.2019 для доопрацювання (виправлення технічної помилки).

В судове засідання, призначене на 11.06.2019 року сторони з`явились.

Ухвалою суду від 11.06.2019 року висновок експерта №876/877/19-27 від 24.04.2019 року повернуто Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (25031, м. Кропивницький, вул. Волкова, 2) для доопрацювання. На час виправлення помилки наявної в висновку експертизи провадження у справі зупинено до отримання результатів проведеного доопрацювання висновку.

15.07.2019 року судом одержано висновок експерта судової психологічної експертизи від 24.04.2019 №876/877/19-27 складений по матеріалам адміністративної справи №540/2549/18, який доопрацьований відносно виправлення технічної помилки щодо обрахування за формулою виплати моральної шкоди.

Сторони викликані в судове засідання на 25.07.2019 року повістками.

Ухвалою від 25.07.2019 року провадження у справі поновлено.

В судове засідання, призначене на 25.07.2019 року сторони та їх представники з`явились. Позивач та його представник на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав викладених у позові, відповіді на відзив та додаткових пояснень, наданих в підготовчому провадженні та під час розгляду справи по суті, відповідачі та їх представник проти задоволення позову заперечували, покликаючись на доводи викладені ними в відзиві на позов та аргументи наведені під час судового розгляду. Представник Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області проти задоволення позову заперечував з підстав, наведених в поясненнях. Представник Головного управління Державної казначейської служби в судове засідання не з`явився.

Суд, вивчивши доводи позову, відзиву на нього, відповіді на відзив, пояснень третіх осіб, додаткових обґрунтувань, наданих сторонами, заслухавши свідків та пояснення учасників процесу, які прибули до суду, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Так, судом встановлено наступне.

Рішенням Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Олешківській районній державній адміністрації №12 від 08.09.2019 року "Про запровадження карантину щодо африканської чуми свиней в свиногосподарстві ТОВ "Фрідом Фарм Бекон" та на територію м. Олешки Олешкіської міської ради" було визначено зону захисту території в радіусі 3 кілометри, яка межує з епізоотичним вогнищем, до якої, зокрема, увійшло свиногосподарство ФОП ОСОБА_1

Вищевказаним рішенням Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Олешківській районній державній адміністрації було затверджено План заходів щодо недопущення поширення та ліквідації африканської чуми свиней на території м. Олешки, Олешківського району, Херсонської області, пунктом 16 якого передбачалось, що у разі виявлення свиней з ознаками захворювання на АЧС необхідно проводити їх умертвіння безкровним методом та спалювання у визначеному ДНПК місці.

12.09.2019 та 16.09.2018 повторно Позивач забезпечив відбір патологічного матеріалу спеціалістами ветеринарної медицини від 23-х свиней різного віку згідно з п.15 Плану заходів.

У Акті епізоотологічного розслідування від 18 вересня 2018 року зазначено, що на свиногосподарстві перебувала одна хвора свиня вікової групи 2-4 місяці, на день обстеження у неї була підвищена температура тіла - 41.5 оС. Висновками Акту епізоотологічного розслідування від 18.08.2018 року встановлено здійснити умертвіння свиней у найкоротший термін, спалювання туш тварин на території ФОП ОСОБА_1 18.09.2018 року було спалено 196 туш свиней вагою 6446 кг, 19.09.2018 року було спалено 53 туші свиней вагою 5057 кг, що підтверджується актами №8 та №9 на спалення трупів від 18.09.2018 та 19.09.2018 відповідно.

Позивач, вважаючи умертвіння належних йому тварин протиправним та негуманним звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Так, не заперечується сторонами, що ФОП ОСОБА_1 є власником господарства в якому до 19 вересня 2018 року налічувалось 249 свиней.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 180 Цивільного кодексу України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.

Правила поводження з тваринами встановлюються законом.

Статтею 190 Цивільного кодексу України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

З огляду на викладене, належні ФОП ОСОБА_1 свині є його власністю, майном.

Відповідно ст.ст. 41, 56 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно положень ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Наведеними нормами Конституції України та ЦК України закріплено загальний принцип непорушності права власності, проте й передбачені виключні випадки, коли особа може бути позбавлена права власності (з мотивів суспільної необхідності). Обов`язковим наслідком допущеного порушення права власності особи є відшкодування вартості вилученого майна.

За змістом статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно зі статтею 17 Закону України від 23.02.2006 р. № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи за заявами про захист права на мирне володіння майном, напрацював низку загальновизнаних стандартів захисту цього права, які зводяться до такого загального правила: вирішуючи питання про те, чи відбувається порушення статті 1 Першого протоколу, треба визначити: чи є в позивача право власності на майно, що охоплюється змістом статті 1; чи мало місце втручання в мирне володіння майном та яким є характер такого втручання; чи відбулося позбавлення майна.

Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном. У практиці Європейського суду з прав людини (серед багатьох інших, наприклад, рішення у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу - втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку існування проблеми, що становить суспільний інтерес, яка б вимагала таких заходів. Поняття "суспільний інтерес" має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі "Колишній король Греції та інші проти Греції"). Крім того, Європейський суд з прав людини також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить "суспільний інтерес" (рішення від 2 листопада 2004 року в справі "Трегубенко проти України").

Критерій "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар". При цьому з питань оцінки "пропорційності" Європейський суд з прав людини, як і з питань наявності "суспільного", "публічного" інтересу, визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах.

Конвенція в статті 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, характерного для України, як і в цілому для держав континентальної системи права, Європейський суд з прав людини тлумачить поняття "майно" (possessions) набагато ширше й у контексті ст.1 Першого протоколу під "майном" розуміє не тільки "наявне майно" (existing possessions), але й цілу низку інтересів економічного характеру (активи (assets)).

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно "суспільний інтерес" (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). Європейський суд з прав людини констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

З огляду на викладене й в даному конкретному спорі, суд вважає за доцільне дотриматись перелічених критеріїв при визначені наявності порушеного права позивача.

Так, ст. 59 Конституції України, серед іншого, передбачено, що держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя.

Згідно ст. 3 Закону України "Про ветеринарну медицину" (далі - Закон № 2498-12) основними завданнями держави в галузі ветеринарної медицини є, серед іншого:

- захист тварин та населення від збудників та хвороб тварин шляхом здійснення профілактичних, діагностичних та лікувальних заходів;

- встановлення ефективних та дієвих засобів виявлення, локалізації, контролю і за можливості - ліквідації ендемічних хвороб тварин та ліквідації екзотичних хвороб тварин, занесених на територію України;

- забезпечення надійних та ефективних заходів ліквідації спалахів хвороб тварин з метою зменшення втрат тварин, а в разі зоонозів - зменшення ризику для людей.

Отже, одним з напрямків діяльності держави є забезпечення санітарно-епідемічного благополуччя, зокрема шляхом вжиття надійних та ефективних заходів ліквідації спалахів хвороб тварин.

Ветеринарно-санітарним та епізоотичним благополуччям, згідно визначення, наведеного в ст. 1 Закону №2498-12 є забезпечення захисту життя і здоров`я людей та тварин від ризиків, пов`язаних з хворобами тварин, включаючи зоонози, а також забезпечення оптимальних умов життя тварин, що запобігають хворобам і шкідливому впливу факторів довкілля на їх здоров`я та продуктивність.

Визнається сторонами та вбачається з наявного в матеріалах справи рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Олешківській районній державній адміністрації №12 від 08.09.2018 року "Про запровадження карантину щодо африканської чуми свиней в свиногосподарстві ТОВ "Фрідом Фарм Бекон" та на території м. Олешки Олешківської міської ради" (т.с.1 а.с.8), що за результатом заслуховування інформації начальника Цюрупинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області Бабійчука П.М. про результати досліджень біологічного матеріалу (крові) №001541 п.м./18 від 08.09.2018 року Дніпропетровської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби, комісія постановила визначити вогнищем спалаху африканської чуми свиней свиногосподарство ТОВ "Фрідом Фарм Бекон" за адресою: м. Олешки, вул. Гвардійська, 200, 200а Олешківського району Херсонської області. Епізоотичним вогнищем (неблагополучним пунктом) визначено адміністративні межі міста Олешки. Зоною захисту визначено територію в радіусі 3 км, яка межує з епізоотичним вогнищем, до якої увійшли, серед інших - господарство ФОП ОСОБА_1 .

Африканської чума свиней (далі - АЧС) віднесена до списку особливо небезпечних хвороб Міжнародного епізоотичного бюро, розміщеного за електронним посиланням: http://www.oie.int/en/animal-health-in-the-world/oie-listed-diseases-2019/ та згідно визначення наведеного в Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07.03.2017 року № 111 (далі - Інструкція №111) є контагіозною вірусною геморагічною хворобою, яка перебігає гостро, підгостро, хронічно безсимптомно й характеризується лихоманкою, геморагічним діатезом, ціанозом шкіри, некродистрофічними змінами паренхіматозних органів і високою летальністю, що призводить до значних економічних збитків.

Згідно п.1 Типового положення про Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при районній державній адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1350 (далі - Положення №1350) постійно діючим органом при райдержадміністрації, який здійснює на території району оперативний контроль, керівництво і координацію діяльності органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій, фізичних осіб щодо запобігання спалахам особливо небезпечних хвороб, що входять до списку Міжнародного епізоотичного бюро і масовим отруєнням тварин та їх ліквідації є державна надзвичайна протиепізоотична комісія при райдержадміністрації (далі - Комісія).

Відповідно положень ч.ч.6-8 ст. 41 Закону №2498-12 місцеві державні надзвичайні протиепізоотичні комісії утворюються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними державними адміністраціями, державними адміністраціями міст Києва та Севастополя, міськими радами, районними державними адміністраціями. У разі підозри або підтвердження спалаху особливо небезпечних хвороб, занесених до списку МЕБ, місцеві державні протиепізоотичні комісії зобов`язані виконувати розпорядження Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Кабінеті Міністрів України та регулярно звітувати їй про свою діяльність.

Положення про Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при Кабінеті Міністрів України та типові положення про державні надзвичайні протиепізоотичні комісії при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київській та Севастопольській міських, районних державних адміністраціях та міських радах затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Кабінеті Міністрів України та місцевих державних надзвичайних протиепізоотичних комісій є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та власниками товарів.

Таким чином, органом, вповноваженим на здійснення на території району оперативний контроль, керівництво і координацію діяльності органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій, фізичних осіб щодо запобігання спалахам особливо небезпечних хвороб, що входять до списку Міжнародного епізоотичного бюро і масовим отруєнням тварин та їх ліквідації є державна надзвичайна протиепізоотична комісія при райдержадміністрації.

Відповідним органом на території Олешківського району є Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при Олешківській районній державній адміністрації (далі - Олешківська ДНПК), оновлений склад якої затверджений розпорядженням Олешківської районної державної адміністрації №395 від 18.07.2018 року.

Комісія згідно ст. 44 Закону №2498-12 відповідно до характеру хвороби, що підлягає повідомленню, про спалах якої було оголошено, та рівня ризику в інфікованій, буферній зонах, а якщо необхідно - у зоні спостереження може прийняти рішення про вжиття заходів, що вважаються доцільними для локалізації, контролю та ліквідації хвороби, що підлягає повідомленню, зокрема застосування заходів стемпінг-ауту професійним та гуманним шляхом; вилучення і безпечне знищення туш тварин, які загинули або були вбиті, та інших товарів або гною у разі неможливості їх знешкодження звичайними методами очистки та дезінфекції.

Згідно ч.6 зазначеної статті юридичні та фізичні особи, діяльність яких пов`язана з виробництвом, переробкою та обігом товарів або інших продуктів і матеріалів, що можуть бути носіями збудників хвороб тварин, для яких запроваджено карантин, зобов`язані надавати в користування спеціалістам ветеринарної медицини, задіяним у виконанні карантинних заходів, на період карантину тварин службові приміщення, необхідне обладнання, засоби зв`язку.

Згідно п.4 Положення №1350 Комісія відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого:

- вживає оперативних заходів для локалізації та ліквідації

спалахів заразних хвороб тварин;

- координує діяльність підприємств, установ і організацій району з питань проведення протиепізоотичних заходів;

- оперативно залучає працівників державної служби ветеринарної медицини, ветеринарних служб підприємств, установ і організацій до проведення протиепізоотичних заходів, а також визначає відповідальних осіб;

- визначає кордони інфікованої та буферної зон, зони спостереження. У разі спалаху заразних хвороб тварин розміщує у засобах масової інформації повідомлення про кордони інфікованої та буферної зон, зони спостереження і за необхідності про проведені в кожній з цих зон ветеринарно-санітарні заходи.

Пунктом 5 Положення №1350 передбачено, що комісія має право: вирішувати питання про забій і знищення тварин, птиці у разі виявлення заразних хвороб, а також про вилучення з обігу, знезараження, переробку або інше використання продуктів і сировини тваринного та рослинного походження, визнаних не придатними для використання;

- приймає рішення щодо запровадження особливого режиму роботи, карантинно-обмежувальних заходів або карантину на підприємствах, в окремих населених пунктах району з метою запобігання розповсюдженню заразних хвороб тварин.

Згідно ст. 46 Закону №2498-12 спалах особливо небезпечної хвороби, занесеної до списку МЕБ, вважається ліквідованим, зокрема, якщо виконано умови, визначені у відповідному зводі правил, а в разі його відсутності - умови, визначені відповідними міжнародними стандартами, інструкціями та рекомендаціями.

Таким зводом правил, у випадку з АЧС є Інструкція №111.

Пунктами 1-4 глави 1 Р.IV Інструкції №111 передбачений алгоритм дій, направлених на ліквідацію АЧС.

Так, після одержання інформації про встановлення діагнозу на АЧС ДНПК приймає рішення про оголошення спалаху АЧС в господарстві, мисливському господарстві, населеному пункті, районі або кількох районах (залежно від епізоотичної ситуації) і встановлення в них карантину, визначає межі спалаху (неблагополучного пункту), зон захисту і спостереження (нагляду) та організовує проведення в них таких протиепізоотичних заходів:

охоронно-карантинні - забезпечення локалізації вогнища інфекції, виконання карантинних заходів з недопущення розповсюдження захворювання;

епізоотологічні - обстеження епізоотичних вогнищ та інфікованих об`єктів, аналіз епізоотичної ситуації, розробка і контроль здійснення заходів з ліквідації хвороби;

діагностичні - відбір патологічного матеріалу та його доставка в ДНДІЛДВСЕ та/або інші уповноважені акредитовані державні лабораторії ветеринарної медицини;

матеріально-технічні - забезпечення дезінфекційною технікою, засобами для ліквідації осередку інфекції (технікою, обладнанням тощо), засобами індивідуального захисту осіб, що працюють у спалаху хвороби.

На засіданні ДНПК для недопущення поширення та з метою ліквідації хвороби:

1) затверджується план заходів щодо профілактики, недопущення поширення та ліквідації захворювання, затверджується схема інформування для забезпечення оперативного зв`язку і координації всіх запланованих дій;

2) організовується через місцеві органи державної влади облік усього поголів`я свиней в зонах захисту та спостереження (нагляду);

3) організовується виділення необхідної техніки, дезінфекційних машин, транспортних засобів, бульдозерів, скреперів та інших технічних і дезінфекційних засобів для проведення земляних та інших робіт;

4) визначаються м`ясопереробні підприємства для забою і переробки свиней із зони захисту;

5) створюються спеціальні загони (групи), які працюють під керівництвом та виконують затверджені ДНПК заходи.

ДНПК визначає межі спалаху (неблагополучного пункту) АЧС та двох територіальних зон - захисту та спостереження (нагляду). Розміри зон, які встановлюються залежно від географічного положення, мають забезпечувати нерозповсюдження хвороби.

ДНПК розміщує у засобах масової інформації повідомлення, які повинні містити відомості про межі спалаху (неблагополучного пункту) АЧС, зон захисту та спостереження (нагляду) та за необхідності - про застосовані в кожній із цих зон ветеринарно-санітарні заходи та необхідні заходи профілактики.

Також, суд звертає увагу, що Інструкція №111 містить ряд спеціальних термінів, визначені яким надані п.3 Р.І Інструкції №111.

Так, "зоною захисту", відповідно Інструкції №111 є зона на території, яка безпосередньо межує з епізоотичним вогнищем радіусом, не менше 3 км, але не більше 10 км.

Згідно гл. 3 Р.IV Інструкції №111, в "зоні захисту" вживаються наступні заходи:

- облік всього свинопоголів`я в господарствах усіх форм власності та попередження власників про заборону продажу, переміщення, вигульного (вільного) утримання та безконтрольного забою свиней;

- забій усіх клінічно здорових свиней населення та господарств зони захисту у визначеному ДНПК місці та використання туш після проведення лабораторних досліджень на АЧС від не менше 10 % забитих тварин;

- умертвіння та спалення у визначеному ДНПК місці свиней з ознаками захворювання.

З викладеного слід дійти наступних висновків. Так, по-перше, в разі визначення господарства таким, що знаходиться в "зоні захисту", не зважаючи на наявність в свиней клінічних ознак АЧС - всі вони підлягають забою. В подальшому вирішенню підлягає лише питання використання туш. В разі виявлення ознак хвороби - туши з ознаками підлягають спаленню, в іншому випадку - після проведення лабораторних досліджень на АЧС - допускається їх використання.

По-друге, визначення "зони захисту" та встановлення господарств, що знаходяться в цій зоні є виключною компетенцією ДНПК та не віднесені ані наведеними нормативними документами, ані посадовими інструкціями відповідачів до їх повноважень.

Як вже було зазначено судом вище, господарство позивача відповідно до рішення Олешківської ДНПК №12 від 08.09.2018 року увійшло до "зони захисту" у зв`язку зі спалахом в регіоні особливо небезпечної хвороби, занесеної до списку МЕБ.

Суд звертає увагу, що позивачем факт епізоотії не заперечується, рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Олешківській районній державній адміністрації №12 від 08.09.2018 року "Про запровадження карантину щодо африканської чуми свиней в свиногосподарстві ТОВ "Фрідом Фарм Бекон" та на території м. Олешки Олешківської міської ради" в тому числі щодо включення його господарства до зони захисту не оскаржується.

Згідно п. 16 затвердженого цим же рішенням плану заходів в "зоні захисту" (п.16): "у разі виявлення свиней з ознаками захворювання на АЧС проводити умертвіння безкровним методом та спалювання у визначеному ДНПК місці". Також, п.22 плану заходів визначено створити 1 групу для вилучення тварин, умертвіння та спалювання до складу яких включено серед інших й ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно п.12 Положення №1350, рішення Комісії вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість її членів, присутніх на засіданні. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого. Член Комісії, який не підтримує прийняте рішення, може у письмовій формі викласти окрему думку, що додається до рішення Комісії.

Рішення Комісії, прийняті у межах її повноважень, є обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями, громадянами.

Окрім зазначеного, в матеріалах адміністративної справи міститься рішення Олешківської ДНПК №13 від 14.09.2018 року (т.с.1 а.с.183), згідно п.3 якого визначено: "В зоні захисту при виявлені свиней з ознаками захворювання здійснювати в найкоротший термін їх умертвіння (стемпінг-аут) та захоронення на території господарства на глибину не менше 2-х метрів…".

Отже, саме Олешківської ДНПК прийнято рішення про умертвіння свиней в господарствах, розташованих в "зоні захисту" в разі виявлення у свиней ознак захворювання на АЧС.

З наявного в матеріалах справи акту епізоотологічного розслідування від 18.09.2018 року вбачається, що ним зафіксовано факт захворювання та смерті однієї свині господарства 18.09.2018 року. Також, в висновках акту визначено здійснити умертвіння свиней господарства та спалення їх трупів. Акт підписано позивачем без зауважень.

Актом від 18.09.2018 року свині в кількості 249 одиниць вилучено з метою знищення або забою при ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб. Акт також підписано позивачем без зауважень.

Також підписано без зауважень акт №8 на спалення трупів від 18.09.2018 року та акт №9 на спалення трупів від 19.09.2018 року.

Підписання ФОП ОСОБА_1 актів на спалення, на думку суду, спростовує твердження позивача про його бажання використати туши здорових свиней після проведення лабораторних досліджень на АЧС (в разі негативного висновку).

Також, суперечить позиції ФОП ОСОБА_1 , щодо відсутності в вилучених та спалених тварин клінічних ознак хвороби, підписання ним документів про вилучення тварин, акту епізоотичного розслідування, оскільки в першому зі згаданих документів зазначається, що тварини вилучаються при ліквідації спалаху АЧС, а в другому йдеться про наявність у однієї з свиней ознак хвороби.

З аналізу викладеного, у сукупності з раніше зазначеними судом висновками вбачається, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дії відповідачів щодо умертвіння та спалення клінічно здорових свиней є необґрунтованими в силу того, що рішення про умертвіння тварин приймалось не відповідачами, а колегіальним органом - Олешківською ДНПК. Показами одного з членів комісії - ОСОБА_11 підтверджується, що члени комісії, приймаючи рішення в її складі розуміли, що означає віднесення певних господарств до зони захисту, умертвіння тварин та інші рішення комісії, прийняті з метою ліквідації АЧС.

Відповідачі, в свою чергу, при прийнятті рішень діяли з тим самим обсягом повноважень, що й інші члени комісії.

Відношення рішень щодо умертвіння та спалення свиней до колегіального підтверджується також й подальшим прийняттям рішення Олешківською ДНПК, яким визначено сума шкоди ФОП ОСОБА_1 в розмірі 439414,60 грн., тобто визнано право позивача на отримання відшкодування.

Окрім наведеного, суд звертає увагу, на те, що в підготовчому засіданні по справі, яке відбулось 15.01.2019 року позивачу та його представнику пропонувалось спрямувати позовні вимоги до Олешківської ДНПК, в особі Олешківської районної державної адміністрації, проте позивач наполягав на вирішенні спору саме у спосіб визначений ним з вимогами, спрямованими до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Також, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що в рамках дослідженої ситуації дії втручання держави в особі відповідачів у право на мирне володіння майном є законним, оскільки здійснено на підставі Закону №2498-12, Інструкції №111 та Положення №1350, зазначені нормативно-правовові акти є доступними для заінтересованих осіб, чіткими та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії їх норм.

Втручання було виправданим, оскільки здійснювалось з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу - існувала об`єктивна необхідність, що не заперечується сторонами в нагальній ліквідації АЧС у формі суспільного, публічного, загального інтересу - епізоотичного благополуччя в межах, щонайменше Олешківського району Херсонської області.

Також, суд вважає втручання "пропорційним" в силу наступного.

Так, відповідно до акту про вилучення сільськогосподарських тварин з метою їх знищення або забою при ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб від 18.09.2018р. у позивача здійснено вилучення свиней у кількості 249 шт. загальною вагою 11503 кг.

Зі змісту акту вбачається, що він є підставою для відшкодування збитків, завданих громадянам та юридичним особам внаслідок запровадження карантину або карантинних обмежень тварин у зв`язку з проведенням робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб.

Відповідно ч.1 ст.49 Закону №2498-12, майнова шкода (збитки), завдана особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, відшкодовується за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Зазначена процедура врегульована Порядком відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1003 від 31.10.2012р.

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку, у разі виникнення на окремій території України надзвичайної ситуації, пов`язаної з особливо небезпечними (карантинними) хворобами сільськогосподарських тварин, та прийняття Державною надзвичайною протиепізоотичною комісією при Кабінеті Міністрів України, державними надзвичайними протиепізоотичними комісіями при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київській та Севастопольській міських, районних державних адміністраціях і міських радах (далі - комісії) рішення про запровадження карантину відшкодування майнової шкоди (збитків) у зв`язку з вилученням сільськогосподарських тварин здійснюється за рахунок коштів резервного фонду відповідного бюджету залежно від рівня надзвичайної ситуації.

Виділення і використання зазначених коштів здійснюється відповідно до Порядку використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №415 від 29.03.2002р. У разі коли зазначені сільськогосподарські тварини застраховані, відшкодування майнової шкоди (збитків) здійснюється страховиками відповідно до укладених договорів.

За правилами пунктів 4-10 вказаного Порядку, прогнозний розрахунок коштів, необхідних для відшкодування завданої майнової шкоди (збитків), визначається на основі таких показників: наявне поголів`я сільськогосподарських тварин на території, на якій запроваджено карантин за рішенням комісії, згідно з даними відповідної місцевої державної адміністрації; середня вага однієї голови худоби або птиці, що продані переробним підприємствам (у розрізі категорій господарств) у регіоні (районі), згідно з даними відповідної місцевої державної адміністрації; ціна, яка у середньому склалася на худобу або птицю, що продані переробним підприємствам (у розрізі категорій господарств) у відповідному регіоні (районі), згідно з даними відповідної місцевої державної адміністрації. Мінагрополітики, структурний підрозділ з питань агропромислового розвитку відповідної місцевої державної адміністрації (залежно від рівня надзвичайної ситуації) протягом однієї доби після прийняття комісією рішення про запровадження карантину готують прогнозний розрахунок коштів, необхідних для відшкодування завданої майнової шкоди (збитків). Мінекономрозвитку, структурний підрозділ з питань економічного розвитку відповідної місцевої державної адміністрації протягом однієї доби після отримання прогнозного розрахунку коштів, необхідних для відшкодування завданої майнової шкоди (збитків), готують в установленому порядку проект акта Кабінету Міністрів України, обласної, районної державної адміністрації щодо виділення коштів з резервного фонду відповідного бюджету залежно від рівня надзвичайної ситуації для відшкодування завданої майнової шкоди (збитків). Розмір завданої майнової шкоди (збитків) затверджує комісія на підставі заяви або клопотання, що подаються фізичною або юридичною особою, відповідно до Методики оцінки збитків від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №175 від 15.02.2002. У заяві зазначаються такі відомості про заявника: прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані (серія і номер, ким і коли виданий), реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби), місце проживання, перелік та розмір вартості майна (збитків), що підлягає відшкодуванню, у клопотанні юридичної особи - найменування, місцезнаходження, банківські реквізити, організаційно-правова форма, код ЄДРПОУ, перелік та вартість майна (збитків), що підлягає відшкодуванню. Заява або клопотання подаються до відповідної комісії за місцем запровадження карантинного режиму. Комісія протягом однієї доби розглядає і уточнює розмір завданої майнової шкоди (збитків) та складає висновок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особі внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень), або про відмову в такому відшкодуванні. Зазначений висновок оформляється у трьох примірниках, перший з яких надсилається фізичній або юридичній особі, якій завдано майнову шкоду (збитки), другий - територіальному органу Казначейства, третій зберігається у місцевій держадміністрації. Після оформлення зазначеного висновку робиться запис у книзі обліку висновків відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень), форма якої визначається Мінагрополітики. Форма бланку висновку затверджується Мінагрополітики. Рішення про відмову у відшкодуванні завданої майнової шкоди (збитків) може бути оскаржено відповідно до законодавства. Форми акта вилучення сільськогосподарських тварин з метою їх знищення або забою та платіжної відомості визначаються Мінагрополітики.

З аналізу зазначеного вбачається, що саме ДНПК є органом, що розглядає та вирішує питання про відшкодування завданої майнової шкоди (збитків). Тобто, в даному конкретному випадку, повноваження відповідачів обмежені фіксуванням факту вилучення належних позивачу свиней, тоді як вирішення питання про відшкодування збитків належить до компетенції Олешківської ДНПК. З урахуванням того, що право позивача на отримання відшкодування визнано комісією (згідно рішення №16 від 22.10.2018 року), суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинено достатні дії для отримання позивачем такого відшкодування.

Фактичне отримання коштів позивачем та порядок їх отримання не перебуває в залежності від будь-яких дій та бажання відповідачів.

Посилання позивача на окремі порушення алгоритму дій при ліквідації АЧС, наприклад, не забезпечення проведення лабораторних досліджень проб крові свиней позивача, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вони не стали підставою для прийняття комісією рішення про відмову позивачу в відшкодування нанесених йому збитків. Навпаки, як вже неодноразово зазначено судом, право позивача на відшкодування шкоди визнано Олешківською ДНПК в тому ж розмірі, що зазначений позивачем до відшкодування в даному позові.

Отже, на думку суду, з боку відповідачів, при втручанні в право власності ОСОБА_1 дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, оскільки відповідачами вчинені дієві заходи, направлені на прийняття вповноваженим органом - Олешківською ДНПК рішення про відшкодування завданої позивачу шкоди.

Підсумовуючи викладене, судом не встановлено, що держава саме в особі обраних ОСОБА_1 відповідачів, вчинила неправомірне втручання в право особи на мирне володіння своїм майном, оскільки в рамках досліджених обставин, втручання відповідало принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме, було законним; переслідувало суспільний інтерес та було пропорційним визначеним цілям (з боку відповідачів).

Щодо тверджень ОСОБА_1 про умертвіння належних йому тварин у негуманний спосіб, що спричинило йому моральну шкоду, суд зазначає наступне.

Так, показами допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , суд вважає доведеними обставини умертвіння свиней в господарстві позивача шляхом застосування ін`єкцій формаліну та за допомогою нанесення ударів кувалдою та металевою трубою. Зазначене підтверджено як показами свідків з боку позивача, так і свідками відповідачів.

Умертвіння свиней за допомогою вогнепальної зброї суд вважає недоведеним, оскільки про зазначене було згадано лише одним зі свідків з боку позивача - ОСОБА_6

Преамбулою Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" від 15.12.2009р. №1759-VI (Закон №1759-VI) визначено, що цей Закон спрямований на захист від страждань і загибелі тварин унаслідок жорстокого поводження з ними, захист їх природних прав та укріплення моральності й гуманності суспільства.

Відповідно до вимог ст.4 Закон №1759-VI, поводження з тваринами ґрунтується, зокрема, на таких принципах: жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині; забезпечення умов життя тварин, які відповідають їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям; право власності та інші речові права на тварин у разі жорстокого поводження з ними можуть бути припинені відповідно до цього Закону; заборона жорстоких методів умертвіння тварин; відповідальність за жорстоке поводження з тваринами; утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.

Згідно ст. 1 Закону Закон №1759-VI евтаназією є гуманні методи умертвіння тварин, що виключають їх передсмертні страждання.

Жорстоким умертвінням тварин є умертвіння тварин без застосування знеболюючих засобів, що запобігають відчуттю тваринами болю і страху.

Статтею 17 зазначеного Закону передбачено, що умертвіння тварин допускається, в тому числі за необхідності умертвіння окремих тварин, які хворі на сказ чи на інше особливо небезпечне захворювання або є носіями особливо небезпечного захворювання.

При умертвінні тварин мають дотримуватися такі вимоги:

- умертвіння проводиться методами, що виключають передсмертні страждання тварин;

- приміщення, де проводиться умертвіння, повинно бути відокремлене від приміщення, де утримуються інші тварини.

Забороняється застосовувати негуманні методи умертвіння тварин, що призводять до загибелі від задушшя, електричного струму, больових ін`єкцій, отруєння, курареподібних препаратів, перегріву, та інші больові методи.

Забороняється використовувати для умертвіння тварин пестициди з вмістом фосфіду цинку.

З показів свідків вбачається, що умертвіння тварин методами, що призводять до загибелі від задушшя, електричного струму, больових ін`єкцій, отруєння, курареподібних препаратів, перегріву, та іншими больовими методами не здійснювалось.

Забій тварин відбувався в окремих клітках шляхом різкого удару по голові або смертельною ін`єкцією.

Законодавство України не містить чіткого переліку методів умертвіння тварин, які слід вважати гуманними, визначальним є лише дотримання вимог ст. 17 Закону №1759-VI.

Тому суд вважає за можливе в частині методології послатись на Регламент Ради (ЄС) № 1099/2009 щодо захисту тварин під час вбивства (далі - Регламент), оскільки саме цей правовий акт Європейського Союзу, визначений як основа для розроблення відповідного проекту нормативно-правового акта в Україні згідно п. 370 Плану з виконання Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2017 р. № 1106.

Так, додатком І до Регламенту передбачений перелік методів оглушення та пов`язаних з ним технічних характеристик. Згідно п.п. 3, 6 Таблиці 1 - "Механічні методи" передбачені такі способи забою тварин як різкий удар по голові та вогнепальна зброя з кулями для пострілу. Згідно п.1 Таблиці - 4 "Інші методи" передбачений такий метод як смертельна ін`єкція. Тобто, навіть в разі застосування для умертвіння свиней, належних позивачу вогнепальної зброї з кулями для пострілу (що в рамках даної справи суд вважає недоведеним) зазначений метод слід вважати гуманним.

Згідно ст.4 Регламенту тварини повинні вбиватися після оглушення відповідно до методів та спеціальних вимог, що пов`язані із застосуванням тих методів, що встановлені в Додатку І. Втрата свідомості та чутливості повинна зберігатися до смерті тварини.

Також з показів свідка - начальника управління ГУ ДПСС в Херсонській області ОСОБА_14 вбачається, що умертвіння свиней шляхом різкого удару по голові зумовлює оглушення тварини та відповідно втрату чутливості.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що використані методи забою, що були використані при умертвінні свиней позивача 18, 19 вересня 2018 року відповідають ознакам гуманності в розуміння наведених положень Закону №1759-VI та Регламенту.

Окрім зазначеного, суд вказує, що при наданні оцінці методам слід враховувати обставини при яких вони були застосовані, в даному конкретному випадку - спалах особливо небезпечної хвороби та мету їх застосування - боротьба з АЧС.

Про відповідне також зазначено в п.п.48,49 преамбули наведеного Регламенту, згідно положень яких: "Зменшення чисельності тварин часто пов`язане з кризовим управлінням в супроводженні паралельних пріоритетів, таких як: здоров`я тварин, здоров`я громадськості, навколишнє природне середовище або добробут тварин. Таким чином, важливо, щоб виконувались правила стосовно добробуту тварин на всіх стадіях під час процесу зменшення чисельності тварин, також може виявитись, що відповідно до виняткових обставин, відповідність тим правилам може піддавати ризику здоров`я громадськості, або може значно призупинити процес знищення хвороби, таким чином, призвівши велику кількість тварин до захворювання або смерті.

Отож, компетентним органам влади має бути дозволено частково відступити від певних положень цього Регламенту залежно від конкретного випадку, якщо ситуація стосовно здоров`я тварини вимагає невідкладного вбивства тварини, та/або якщо не існує доступних відповідних альтернатив задля забезпечення оптимальних умов добробуту останніх. Такі часткові відступи не повинні, однак, заміняти те, що є відповідно запланованим. Таким чином, рівень запланованого повинен бути підвищений, а добробут тварин має бути врахований в резервному плані на випадок інфекційних хвороб.

Підсумовуючи викладене у сукупності, враховуючи обставини умертвіння тварин, належних позивачу методи умертвіння, суд вважає факт їх негуманності недоведеним.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій головного державного ветеринарного інспектора Олешківського району - начальника Цюрупинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області Бабійчука Павла Миколайовича та державного ветеринарного інспектора Олешківського району - начальника Олешківської районної державної лікарні ветеринарної медицини Захарченка Олександра Володимировича, які полягають в організації ними 18-19 вересня 2018 року умертвіння у негуманний спосіб з подальшим спаленням всіх клінічно здорових свиней позивача у кількості 249 (двісті сорок дев`ять) свиней загальною вагою 11503 кг (одинадцять тисяч п`ятсот три кілограми) без належного підтвердження діагнозу АЧС у жодної із свиней (тобто - з грубим порушенням п.2 ч.3 Розд. ІV Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней), керівництві процесом умертвіння і спалення та особистій цих осіб у негуманний спосіб клінічно здорових свиней позивача суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки дії відповідачів протиправними судом не визнані, то й вимоги про відшкодування шкоди як матеріальної так і моральної задоволенню не підлягають.

Факультативно суд зазначає, що твердження ОСОБА_1 про жахливі, криваві картини вбивства тварин, які спливають перед його очима щодня також не знайшли свого підтвердження, оскільки всі свідки, що були допитані в судовому засіданні, вказували на те, що позивач під час здійснення умертвіння свиней до приміщення, де воно здійснювалось, не заходив.

При цьому, суд вважає за необхідне повторно наголосити на тому, що право ОСОБА_1 на відшкодування завданої майнової шкоди (збитків) не заперечується ані судом, ані відповідачами у справі. Проте повноваження щодо відшкодування належать Олешківській ДНПК.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За викладених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 194, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02 серпня 2019 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 108010000