Справа № 200/5577/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2019 р. Справа№200/5577/19-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П.,
при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,
за участю:
представника позивача - Берзіня С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання позивача про покладення на відповідача судових витрат в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську
Донецької області
про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, в якому просив суд:
- скасувати як незаконне рішення відповідача № 8 від 11 січня 2019 року Про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно до п. 2-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (зі змінами), прийняте щодо позивача;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача за вх. № 40 від 3 січня 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні за результатом розгляду даної справи.
Рішенням суду від 24 липня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 8 від 11 січня 2019 року Про відмову в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за вх. № 40 від 3 січня 2019 року про призначення пенсії за вислугу років, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Ухвалою суду від 24 липня 2019 року відкладено розгляд клопотання позивача про покладення судових витрат у справі на відповідача на 30 липня 2019 року.

У судовому засіданні 30 липня 2019 року представник позивача підтримав заявлене клопотання про покладення витрат на відповідача. Зазначив, що у наданому ним 24 липня 2019 року акті наданих послуг від 22 липня 2019 року детально розписані всі витрати, понесені адвокатом у рамках адміністративної справи № 200/5578/19-а, також у акті зазначено, що у вказаному акті міститься пункт про те, що підписуючи цей акт адвокат підтверджує факт отримання від клієнта ( ОСОБА_1 ) сплати за надані ним послуги. Про отримання сплати від ОСОБА_1 за вказані в акті послуги представник підтвердив також і у судовому засіданні. Також зазначив, що даний акт, як зазначено у ньому, є невід`ємною частиною договору про надання правової допомоги від 8 квітня 2019 року.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду клопотання щодо розподілу судових витрат була повідомлена належним чином.

30 липня 2019 року на електронну адресу суду надійшли заперечення на клопотання позивача, в яких зазначено, що управління просить суд відмовити у задоволенні клопотання позивача про покладення судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги на відповідача, так як позивачем не доведено факту понесених витрат не надано договору про надання правової допомоги, належного документу про підтвердження понесених ним витрат (чек, квитанція тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведене суд вважає за можливе розглянути клопотання позивача без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши заперечення представника відповідача та матеріали справи суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 цієї ж статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами […]. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 3 ст. 145 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

До закінчення судових дебатів у справі представником позивача був наданий суду акт наданих послуг від 22 липня 2019 року, в якому зазначені найменування (перелік) послуг, наданих адвокатом Берзінем С.Л. клієнтові (позивачу у справі) ОСОБА_1 , та вартість цих послуг на загальну суму 4500,00 грн.

Крім іншого в акті зазначено, що він (акт) є невід`ємною частиною договору про надання правової допомоги від 8 квітня 2019 року, також зазначено, що адвокат підписанням цього акту підтверджує факт отримання від клієнта ( ОСОБА_1 ) сплати за надані послуги.

Будь-яких інших доказів на підтвердження понесених витрат позивачем та його представником в передбачені ч. 7 та ч. 3 ст. 145 КАС України строки суду не надано.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 134 КАС України визначено, що розмір понесених витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та доказів, які підтверджують понесені на виконання цього договору витрати.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з пп. 1 п. 2 ст. 27 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару(винагороди).

Суд зазначає, що Закон № 5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.

Разом із цим відповідно до п. 1 ст. 13 Закону № 5076-VI, адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПКУ незалежна професійна діяльність - […] діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, […] за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно п. 178.6 ст. 178 Кодексу ПКУ фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов`язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності.

Як встановлено у п. 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16 вересня 2013 року № 481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2013 року за № 1686/24218, відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу ІV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Враховуючи наведене, належними документами (додатково до договору про надання правової допомоги), які підтверджують понесені адвокатом на виконання договору про надання правової допомоги витрати, можуть бути виписка (витяг) з Книгу (журналу) обліку доходів і витрат та документ, виданий клієнту, на підтвердження прийняття від нього оплати за надані правові послуги (квитанція, довідка, тощо).

На підставі викладеного вище, беручи до уваги, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано лише акт наданих послуг, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем понесених витрат на правову допомогу.

При вирішенні питання щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що ухвалою суду від 25 червня 2019 року відстрочено сплату судового збору до вирішення справи по суті, беручи до уваги, що позивачем заявлені позовні вимоги немайнового характеру (визнати протиправною бездіяльності), а позовні вимоги про зобов`язання відповідача виплатити позивачу виниклу заборгованість з пенсії є похідними від позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму судового збору на користь Державного бюджету України в розмірі 768,40 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 145 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись статтями 132, 134, 139, 145, 241, 243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні клопотання позивача про покладення на відповідача судових витрат - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84301, вул. Поштова, буд. 5, м. Краматорськ, Донецька область, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Додаткове рішення суду прийнято у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 30 липня 2019 року в присутності представника позивача.

Повний текст додаткового рішення суду складений 1 серпня 2019 року.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна