Справа № 308/6176/19
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/7526/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2019 року (ухвалене головуючим суддею Лемак О.В., у м. Ужгороді о 15 год. 50 хв.) у справі № 308/6176/19 за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 31.05.2019 о 12 год. 00 хв., на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, у встановленому угодою порядку під час прикордонно-представницької зустрічі на територію України був переданий відповідач громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який 30.05.2019 незаконно перетнув державний кордон у складі групи осіб із України в Словацьку Республіку в районі 140 прикордонного знаку на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та був затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідно до ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення. Посилаючись на те, що відповідач вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців, що виразилось у незаконному перетині державного кордону з України в Словаччину та втратив будь-які законні підстави перебувати на території України, позивач просить затримати громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2019 адміністративний позов задоволено. Затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, незаконно перебуває на території України, беручи до уваги відсутність у відповідача документів, що дають змогу його ідентифікувати та надають право на перетин державного кордону України, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що під час затримання він надав правдиві відомості стосовно себе для прискорення процедури ідентифікації та зазначив, що може надати копію паспорту, яка знаходиться у його друзів в Україні. Однак зазначає, що позивач проігнорував цю інформацію. Крім цього до апеляційної скарги долучає копію свого паспорту серія номер НОМЕР_2 для підтвердження своєї особи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Крім цього апелянт, Громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , в апеляційній скарзі просить здійснювати розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що відповідач 30.05.2019 незаконно, поза пунктами пропуску, у складі групи осіб перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку в районі 140 прикордонного знаку на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак після незаконного перетину кордону був затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки, після чого 31.05.2019 о 12 год. 00 хв. на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно представницької зустрічі.

Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, у відповідача відсутні.

В подальшому відповідача було затримано відповідно до ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказані обставини підтверджуються: даними протоколу про адміністративне затримання від 31.05.2019; протоколу особистого огляду; огляду речей та вилучення речей і документів від 31.05.2019; протоколу зустрічі помічника Прикордонного Уповноваженого України і Помічника Прикордонного Уповноваженого Словацької Республіки від 31.05.2019; акту приймання - передавання особи від 31.05.2019.

Дії громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Оскільки документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, у відповідача відсутні, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Крім цього, виходячи з вимог п. 26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» №1 від 25.06.2009, положень ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки у відповідача відсутні документи, що посвідчують особу, що не дає змоги його ідентифікувати, а також на підставі яких він може вибути з території України, він не належить до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, доказів протилежно відповідачем не представлено, при тому порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та фактично незаконно перебуває на території України, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Щодо долученої апелянтом до апеляційної скарги копії паспорту серія номер НОМЕР_2 для підтвердження своєї особи то колегія суддів зазначає наступне.

Так відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з цим ч. 4 ст. 308 КАС України передбачає, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відтак колегія суддів дійшла висновку, що додані позивачем до апеляційної скарги додаткові докази на підтвердження своїх вимог, зокрема, копії паспорту серія номер НОМЕР_2 , не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки апелянтом не було надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, адже він особисто брав участь в судовому засіданні з перекладачем і знав про суть спору, а саме про затримання з метою ідентифікації.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2019 року у справі № 308/6176/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 02 серпня 2019 року