Справа № 640/9801/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 липня 2019 року № 640/9801/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.05.2019 №,
за участі:

представників позивача - Вегери А.А., Клименко Г.М.

представника відповідача - Мірошниченка В.Р.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 29 липня 2019 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.05.2019 №.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві протиправно, на підставі хибних висновків акта перевірки від 17.04.2019 №404/26-15-14-04-01/31984663, прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.05.2019 №. Так, позивачем зазначено, що прийняте податкове повідомлення-рішення, не містить розрахунку податкового зобов`язання по сплаті зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 1 965 267,00 грн., як і не містить і підстав нарахування даної суми. Так, ані в акті перевірки, ані в податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року не міститься посилань на відшкодування суми податку на додану вартість в розмірі 1 965 267,00 грн. Відтак, визначене грошове зобов`язання не відповідає висновкам перевірки та фактичним обставинам спірних правовідносин, податкове повідомлення-рішення від 17.05.2019 № є протиправним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі №640/9801/19, призначено підготовче засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач, через канцелярію суду 04.07.2019 надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, з огляду на обґрунтованість висновків акта перевірки від 17.04.2019 №404/26-15-14-04-01/31984663 та відповідно, податкового повідомлення-рішення від 17.05.2019 №, зазначивши, що позивачем завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість за січень 2019 року на 902 005,00 грн., так як до рядка 11.1 податкової декларацій з податку на додану вартість за січень 2019 року «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою» було включено бюджетне відшкодування за митною декларацію від 19.12.2018 №UA100070/2018/242886.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2019 закінчено підготовче провадження у справі №640/9801/19 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві відповідно до наказу від 18.03.2019 №3395 на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року

За наслідками перевірки, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт від 17.04.2019 №404/26-15-14-04-01/31984663.

Так, перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет» пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200, пункту 201.12 статті 201 Податкового кодексу України, з огляду на що, останнім завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2019 на суму 902 005,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним актом перевірки, позивач скористався своїм правом надати заперечення на акт перевірки, у відповідності до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України. Так, листом від 03.05.2019 вих.№03/05 товариством з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет» направлено до Головного управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві заперечення на акт перевірки від 17.04.2019 №404/26-15-14-04-01/31984663.

Відповідно до листа Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про розгляд заперечення від 14.05.2019 №90606/10/26-15-14-04-01-14, за результатами розгляду заперечення товариства з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет» від 03.05.2019 вих.№03/05 висновки акта перевірки від 17.04.2019 №404/26-15-14-04-01/31984663 залишено без змін, а заперечення без задоволення.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі акта перевірки від 17.04.2019 №404/26-15-14-04-01/31984663, прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.05.2019 №. Як вбачається зі змісту вказаного податкового повідомлення-рішення, на підставі зазначеного акта перевірки встановлено порушення пункту 198.1, пункту 198.2 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200, пункту 201.12 статті 201 Податкового кодексу України та зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника банку у розмірі 902 005,00 грн. Визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість та зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 1 965 267,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 451 002,50 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет», не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернулось до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 14.1.157 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14.1 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу, згідно з підпунктом 14.1.179 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Відповідно до підпункту "г" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з ввезення товарів га/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України, пунктом 200.1 якої визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.12 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку. Для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, складена платником за такими операціями та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові зобов`язання за якою включені до податкової декларації відповідного звітного періоду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що платник податків має право на бюджетне відшкодування стосовно тієї суми податку на додану вартість, яка фактично сплачується ним у будь-яких попередніх податкових періодах, що відповідає загальному поняттю відшкодування як компенсації понесених витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 по справі №805/4117/15.

Зокрема, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Таким чином, формування та відшкодування податкового кредиту можливе лише у разі підтвердження фактичного здійснення господарських операцій належно оформленими первинними документами.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.03.2019 по справі №808/933/17, від 19.03.2019 по справі №803/1576/16, від 12.02.2019 по справі №803/3769/15, від 05.02.2019 по справі №870/370/12.

Як вбачається з матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет» зареєстровано митну декларацію (форма МД-2) від 19.12.2018 №UA100070/2018/242886 складену при розмитнені товарів, а саме: змінних інструментів, призначених для використання з гідравлічним вирубним пресом. Штампи, для штампування сільськогосподарських деталей на пресі, зі сталі): PROGRESSIVE DIE 1710 001 COIL FRAGMENT, розміром 1160x430x450; PROGRESSIVE DIE 1710 002 COIL, розміром 1290x430x450; PROGRESSIVE DIE 1710 001 COIL END.

В розділі 47 митної декларації «Нарахування платежів» зазначено такі платежі: вид 020, основа нарахування 4421595.17, ставка 2% сума 88 431,90 грн.; вид 028, основа нарахування 4510027.07, ставка 20%, сума 902 005,41 грн.

Так, позивачем зазначено, що вказані в митній декларації товари та нараховані суми були оплачені товариством з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет», що підтверджується комерційним інвойсом (Comercial Invoisce) з відмітками Київської митниці Державної фіскальної служби про прийняття від 15.12.2018, 18.12.2018, 19.12.2018 та платіжними дорученнями від 17.12.2018 №1336 на суму 1 000,00 грн., №1339 на суму від 898 787,90 грн., №1340 на суму 91885,19 грн., №1378 від 03.01.2019 на суму 551309,84 грн.

Позивачем до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (державної податкової інспекції у Солом`янський районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві) подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2019 року від 18.02.2019, відповідно до якої, на момент подання, сума від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок у банку (рядок 20.2.1. декларації), що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України, становить 1 453 315,00 грн.

Відповідно до розрахунку суми бюджетного відшкодування (ДЗ) (додаток 3 до податкової декларації) зокрема, таблиці 2 - розшифровки суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України відшкодуванню підлягають:

- індивідуальний податковий номер постачальника 89 за звітній (податковий) період грудень 2018 року в сумі 902 005,00 грн.;

- індивідуальний податковий номер постачальника 89 за звітній (податковий) період січень 2019 року в сумі 551 310,00 грн.

Зокрема, позивачем зазначено, що останнім самостійно усунуто виявлену в процесі перевірки технічну помилку, допущену при визначенні суми в розмірі 902 005,00 грн., яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за грудень 2018 року, шляхом подання 17.04.2019 до державної податкової інспекції у Солом`янський районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 17.04.2019 за період грудень 2018 року.

Як зазначено Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві, товариством з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет» включено до розрахунку суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2019 року суми податку на додану вартість, сплачені при розмитнені змінних інструментів, призначених для використання з гідравлічним вирубним пресом (штампи, для штампування сільськогосподарських деталей на пресі, зі сталі) та прокату плоского з вуглецевої сталі, завширшки менш як 600 мм. в рулонах (холоднокатана смугова сталь 65 Мп для штампування деталей на пресі).

Так, відповідно до поданої до державної податкової інспекції у Солом`янський районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 від 18.01.2019, значення рядка 11.1 декларації «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою» становить 0 грн., при цьому товариством з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет» включено до розрахунку суми бюджетного відшкодування за січень 2019 року суму від`ємного значення за грудень 2018 року у розмірі 902 005,00 грн..

Таким чином, під час проведення перевірки, ревізорами-інспекторами було встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет» включено до розрахунку суми бюджетного відшкодування за січень 2019 року, по господарській операції за товари і послуги «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою» включені у митну декларацію від 19.12.2018 №UA100070/2018/242886, оплаченої у попередньому звітному (податковому) періоді - грудень 2018 року у розмірі 902 005,00 грн. Отже, обставини ввезення на митну територію України товарів та їх оформлення дослідженні в акті перевірки, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не були враховані відповідачем.

Зокрема, слід зазначити, що абзацом 1, 2 пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків мас право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Також, слід звернути увагу на те, що податкове повідомлення-рішення від 17.05.2019 № не містить розрахунку податкового зобов`язання по сплаті зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 1 965 267 грн., як не містить і підстав нарахування даної суми. При цьому, в акті перевірки від 17.04.2019 №404/26-15-14-04-01/31984663 відсутні будь-які посилання на те, що заявлені в податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2019 року від 18.02.2019 в сумі 1 453 315,00 грн. відшкодовано у розмірі 1 965 267,00 грн.

Крім того, як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, товариству з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет» з бюджету не відшкодовувались суми податку на додану вартість в розмірі 1 453 315,00 грн. та в розмірі 1 965 267,00 грн., у зв`язку з чим, визначена в податковому повідомленні-рішенні від 17.05.2019 № сума до сплати в розмірі 1 965 267,00 грн. є необґрунтованою.

Так, з матеріалів справи вбачається та, зокрема, жодним чином не спростовано відповідачем під час розгляду даної справи, що задекларована позивачем до відшкодування сума в розмірі 905 002,00 грн. на підставі фактично здійсненної позивачем господарської операції по придбанню товарів, які були оплачені та розмитнені у відповідності до норм діючого законодавства України, що підтверджується зареєстрованою митною декларацію (форма МД-2) від 19.12.2018 №UA100070/2018/242886, є обґрунтованою, а встановлені в акті перевірки порушення, на підставі, яких до позивача застосовані штрафні санкції є протиправними.

З огляду на зазначене, враховуючи необґрунтованість висновків акту перевірки від 17.04.2019 №404/26-15-14-04-01/31984663, а також самого оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 17.05.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 17.05.2019 №.

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТФ Дитячий Супермаркет» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 7, офіс 75, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень) за рахунок асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст рішення виготовлено 05.08.2019