Справа № 340/372/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 340/372/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.,

за участю сторін (представників): представник позивача - адвокат Іванов О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року у справі №340/372/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" до Кіровоградської митниці ДФС про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Кіровоградської митниці ДФС про визнання незаконним та скасування рішення Кіровоградської митниці ДФС від 22.01.2019 року про коригування митної вартості товарів №ІІА901000/2019/000080/2.

В обґрунтування вимог позивач послався на протиправність дій відповідача щодо самостійного визначення митної вартості товару та необґрунтоване витребування у нього додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товару.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" до Кіровоградської митниці ДФС про визнання незаконним та скасування рішення задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким залишити позовні вимоги без задоволення.

Апеляційна скарга фактично зводиться до доводів відзиву на адміністративний позов, та не відображає обґрунтованих доводів щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийняті оскаржуваного рішення.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача щодо задоволення апеляційної скарги заперечив. Надав пояснення аналогічні відзиву.

Представник відповідача до суду апеляційної інстанції не з`явився. Відповідач повідомлений про день та час розгляду справи у відповідності до норм КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.1.1 контракту №AGRS/PRTS/2018/UA/CNHI/GERUS від 10.01.2018 року (далі за текстом - Контракт), укладеного Позивачем (для цілей контракту - Покупець) з компанією "СіЕнЕйчАй Інтернешнл С.А ." (для цілей контракту -Продавець), покупець купуватиме, а продавець продаватиме та постачатиме покупцю запасні частини, комплектуючі та додаткове обладнання для технічного обслуговування та ремонту зернозбиральних комбайнів "NEW HOLLAND", тракторів та іншої сільськогосподарської техніки, згідно з інвойсами Продавця, що є невід`ємною частиною даного контракту (а.с. 13-19).

Згідно інвойсів № від 28.11.2018 та № від 13.12.2018, покупець придбав "Корпус піввісі (артикул (номер запчастини) 48025481) - 1 шт. на суму 185,2400 Євро (а.с. 21) та корпус піввісі заднього моста трактора, № запчастини 48052456 на суму 1410,9400 Євро (а.с. 23).

Згідно П.8.1 Контракту встановлено, що товар постачається на умовах FCA м. Хайдельберг, Німетчина; або СРТ м. Кропивницький, Україна або EXW Лебанон, США відповідно до INCOTERMS 2010, в терміни та на умовах, визначених для кожної партії товару згідно з кінцевими інвойсами Продавця (а.с.15).

П. 11.3 Контракту встановлено, що за згодою сторін можлива інша форма оплати з відстрочкою платежу згідно інвойсів.

В інвойсах № від 28.11.2018 та № від 13.12.2018, згідно яких Позивач отримав запасні частини до сільськогосподарської техніки, по яким винесено оскаржуване Рішення, в графі "Умови оплати" зазначено, що вона здійснюється протягом 60 днів з дня закінчення місяця, але не пізніше 31.01.2019 року (№ від 28.11.2018) та 28.02.2019 року (інвойс № від 13.12.2018). Також, Продавцем товару в інвойсах вказано, що товари продані згідно з цим інвойсом залишаються його власністю до повної оплати та те, що інвойс вірний і відповідає дійсності (а.с. 21,23).

16.01.2019 ТОВ "Агроресурс" згідно митної декларації № UА901010/2019/000496 від 16.01.2019 заявило до митного оформлення в тому числі товар № 2 "Корпус піввісі (артикул 48025481) - 1 шт; Корпус піввісі заднього моста трактора. Виготовлений з чавуну. Являється частиною ведучих мостів, яка призначена для с/г тракторів NEW HOLLAND. Виробник: немає даних; Країна виробництва: ВЕ; Торговельна марка: CNH та товар № 12 "Корпус КПП трактора (артикул 48052456) - 1 шт.; має прямокутну форму з технологічними отворами і відливами для кріплення. Використовується як корпус для шестерень і має посадочні місця під підшипники. Частини коробок передач моторних транспортних засобів стальні не штамповані; призначені для с/г техніки NEW HOLLAND. Виробник: немає даних; Країна виробництва: US; торговельна марка: CNH (а.с.50-52).

До митної декларації було додано копію контракту №AGRS/PRTS/2018/UA/CNHI/GERUS від 10.01.2018 року та інвойсів № від 28.11.2018 та № від 13.12.2018 (а.с. 13-19, 50-56).

При цьому в графі 43 митної декларації зазначено, що позивачем застосовано основний -1 метод визначення вартості, тобто метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (а.с. 50-52).

У зв`язку зі спрацюванням автоматизованої системи аналізу та управління ризиками Перевірка обраного декларантом методу визначення митної вартості товарів, на адресу позивача було направлено запит № 76/11-70-61-26 від 17.01.2019, яким вказано на необхідність протягом 10 днів надати (за наявності) такі документи: документи про здійснення попередньої оплати вартості товарів №№2 та 12; митну декларацію країни відправлення або її копію (з інформацією про ціну товарів та/або відповідні інвойси); висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та які стосуються даного товару; каталоги та прайс-листи виробника товару (а.с. 49).

На вказану вимогу відповідача позивачем зазначено, що надати додаткові документи на даний момент та до вичерпання десятиденного терміну не має можливості (а.с. 49).

22.01.2019 Кіровоградською митницею ДФС на підставі ст. ст. 55, 64 МК України було винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА901000/2019/000080/2, яким митну вартість товару визначено за резервним методом, згідно ст.64 МКУ (а.с.48).

Не погоджуючись із такими висновками та відмовою відповідача у прийнятті митної декларації, коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права шляхом скасування прийнятого відповідачем рішення.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до висновку, що позивачем було подано до митного органу всі необхідні лдоеументи для оформлення митної вартості товару за ціною договору, а відповідачем не дведено в свою чергу, що подані декларантом документи є недостатніми, а додатково витребувані можуть усунути сумніви спірних, на думку митного органу, відомості.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Відповідач оскаржуючи рішення суду першої інстанції по суті зазначає про наявність у митного органу сумніву щодо митної вартості товару та ненадання позивачем витребуваних додаткових документів.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 та ч. 2 ст. 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ч.3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Зокрема, ч.1, ч.2 та ч.3 ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу

Враховуючи положення ч. 3 ст. 53, п.1 ч.4 ст. 54, ст. 58 МК України, можна дійти висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію відповідача, при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Відповідач посилається, як на підставу прийняття рішення про коригування вартості ттовару, неподання позивачем розрахункового документу.

Разом з тим, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Згідно з частиною сьомою статті 58 МК України платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно).

Водночас судом встановлено та не спростовується сторонами, що позивач повинен був сплатити за товар не пізніше 28.02.2019 року (інвойс № від 13.12.2018) та 31.01.2019 року (№ від 28.11.2018) відповідно.

Отже, на час запиту позивач не надав зазначеного доказів, оскільки в нього їх не було з об`єктивних причин, оскільки ще не настав обов`язок сплатити за товар, що вбачається і з поданих документів до митного органу та дані обставини не є порушенням митних норм та не можуть бути обов`язковою підставою для відмови у визнанні митної вартості товару, що декларується.

Також колегія суддів вважає, що визначення митним органом переліку подання декларантом (позивачем) додаткових документів повинно бути обґрунтованим та зрозумілим, що такі документи зможуть підтвердити, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідач приймаючи оскаржені рішення зазначив на ненадання позивачем документів, які були додатково витребувані.

Проте суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач не обґрунтував зазначення про витребування додаткових документів, а саме: висновків про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та які стосуються даного товару, оскільки відповідачем не вказано підстави надання таких висновків, а саме товар № 2 "Корпус піввісі (артикул 48025481) та товар № 12 "Корпус КПП трактора, а також не вказав, як митна декларація країни відправлення або її копію (з інформацією про ціну товарів та/або відповідні інвойси) та каталоги та прайс-листи виробника товару можуть усунути сумніви у митній вартості товару.

Отже, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Посилання відповідача на митну декларацію від 24.10.18 №807190/2018/020344, а також копій митних декларацій, які стали підставою для коригування митної вартості товару та витягу з ПК ЄАІС "Цінова інформація для формування судових доказів" є помилковим, оскільки, товар №36 даної митної декларації хоч і має код Української класифікації товарів зовнішньо -економічної діяльності (УКТЗЕД) такий самий, як і товар №2 по митній декларації № UА901010/2019/000496 від 16.01.2019 року- , проте це різні товари: за описом та призначенням - корпус піввісі трактора "New Holland" і корпус бортовой трактора "Case Puma 210"; за країною виробництва - Бельгія і Туреччина; фізичними характеристиками - вага нетто 99 і 95 кг; артикулами, тобто, номерами у каталогу запчастин - 48025481 і 87307353.

Щодо посилання відповідача на витяг з ПК ЄАІС "Цінова інформація для формування судових доказів", а саме, здійснення оформлення відповідачем по митній декларації №UA901010/2018/010104 від 07.11.2018 року, оскільки цей самий товар має код УКТЗЕД , колегія суддів зазначає, що судом встановлено та відповідачем не спростовано, що митна декларація №UА901010/2018/010104 від 07.11.2018 року, відсутня, а тому такі доводи є спростованими.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що подані позивачем документи для митного оформлення давали змогу відповідачу визначити митну вартість товару за ціною контракту.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить висновку, що митний орган під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів і митного оформлення діяв у спосіб, який не відповідає вимогам МК України, без достатніх підстав здійснив митне оформлення товарів за резервним методом обчислення митної вартості, в зв`язку з чим оскаржені позивачем рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митних декларацій незаконними, необґрунтованими та вірно скасовані судом першої інстанції.

Рішення та висновки відповідача спростовується доказами, наявними в матеріалах справи, а будь-яких доведених підстав для коригування митної вартості товару оскаржуване рішення не містить, подані позивачем документи в даному випадку слід вважати належними та достатніми для підтвердження та визначення митної вартості товару за ціною договору, а тому рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та належать до скасування.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року у справі №340/372/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" до Кіровоградської митниці ДФС про визнання незаконним та скасування рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 серпня 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва