Справа № 753/7601/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 753/7601/19 Суддя (судді) першої інстанції: Коренюк А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Такаджі Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року про повернення позовної заяви

у справі № 753/7601/19

за позовом ОСОБА_1

до відповідача інспектора 7 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в місті Києві Палієнка Юрія Володимировича

про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 7 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в місті Києві Палієнка Юрія Володимировича, у якому просив визнати незаконною та скасувати постанову Серії: ЕАВ за № 1030817 прийняту від 31.03.2019 інспектором 7 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в місті Києві Палієнка Юрія Володимировича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі. .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року було повернуто позовну заяву позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу через порушення норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду справи до суду першої інстанції з наступних підстав.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року було повернуто позовну заяву позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

Так, судом першої інстанції, перевірено дотримання вимог ст. ст. 160, 161 КАС України, встановлено, що позивачем не надані документи (копія паспортних даних з відміткою про місце реєстрації), що надають право звернення до цього суду за правилом територіальної підсудності, відтак зазначені недоліки не дають підстав для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до пункту першого частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Колегія суддів в повній мірі не погоджується з даним висновком суду у зв`язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивачу було надано строк на усунення недоліків 5 днів з дня отримання ухвали про без руху.

Колегією суддів встановлено, що позивач отримав ухвалу Дарницького районного суду м. Києва, якою його позов залишено без руху 03 червня 2019 року.

Так, на виконання ухвали про усунення недоліків позивачем 04 червня 2019 року направлено на адресу суду заява про усунення недоліків разом з позовною заявою, які надійшли до суду.

Разом з тим, в матеріалах справи (а.с. 20) долучено нотаріально посвідчено доручення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість, судом першої інстанції було повернуто позовну заяву позивача ухвалою від 02 липня 2019 року, при цьому не було враховано та не надано оцінки заяві про усунення недоліків поданої позивачем у визначений судом строк, що фактично позбавило заявника на звернення до суду.

При таких обставинах, колегія суддів звертає увагу, що позовна заява була передчасно повернута позивачу, а ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року.

Разом з тим, статтею 5 КАС України визначені певні способи захисту порушених прав при зверненні до суду. Разом з тим, наведений перелік не є вичерпним, оскільки це прямо випливає з положень частини другої статті 5 КАС України, яка вказує на те, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів, наголошує на тому, що під час вирішення питання дотримання вимог ст. ст. 160, 161 КАС України слід уникати зайвого формалізму, як-от не надання копії паспортних даних з відміткою про місце реєстрації, за умови що позивачем було зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у паспортних даних під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень, особливо під час звернення із заявами (скаргами) у термінових адміністративних справах (§ 2 глави 10 указаного Кодексу).

Суд першої інстанції наведеного не врахував і дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту першого частини 4 статті 169 КАС України, що потягнуло порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 травня 2019 року у справі № 160/7887/18 (К/9901/8838/19).

Також судом апеляційної інстанції враховується позиція Європейського Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Разом із тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

З тексту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо витікає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

За змістом частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 310, 312, 315, 320, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року - скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький