Справа № 200/4814/19-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 р. Справа№200/4814/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мозгової Н.А.

при секретарі: Синиці М.І.

за участю сторін:

представника позивача: не з`явився

представника відповідача: Дейкун Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК - Інвест» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2019 року позивач, Приватне акціонерне товариство «АПК - Інвест» (, місцезнаходження: 85325, Донецька область, Покровський район, с. Рівне, вул. Шопена,1а) звернувся до суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, місцезнаходження: 041119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 11г) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2018 року № , відповідно до якого застосований штраф в сумі 3336,43 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено спосіб реалізації владних управлінських функцій, оскільки, на думку позивача, достовірність, повнота нарахування та сплата податку на додану вартість є предметом документальної, а не камеральної перевірки, відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України.

Зазначає, що Підприємством у встановлені строки (13.12.2018 року) надано заперечення на акт перевірки. Однак відповідачем спірне податкове повідомлення - рішення прийнято до спливу строків оскарження платником акту перевірки, що є порушенням п.86.8 та п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України.

Крім того, вказує на те, що застосування штрафних санкцій відповідно до спірного рішення у зв`язку з порушенням терміну реєстрації податкової накладної №90 від 31.01.2018 року є незаконним, оскільки таке порушення сталося внаслідок технічної помилки в даті складання такої накладної, а саме: замість 28.02.2018 року зазначено дату 31.01.2018 року. Крім того, податкова накладна від 31.01.2018 року на суму ПДВ в сумі 16639,94 грн. не відображалась у податковій декларації за січень 2018 року.

Стверджує, що штрафні санкції згідно п.120-1 ст.120-1 Податкового кодексу України можуть бути застосовані лише у разі, якщо платник податків був зобов`язаний згідно із вимогами Податкового кодексу України скласти та зареєструвати податкову накладну, а саме у зв`язку із фактичним постачанням послуг, а не в наслідок допущення механічної помилки, яка була виправлена платником податків у встановленому чинним законодавством порядку та строки.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав 23 квітня 2019 року відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що п.2 та п.п. 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затв. Постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246 внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування до Реєстру здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру.

Реєстрації підлягають податкові накладні та/ або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не видаються отримувачу (покупцю) товарів (послуг) та залишаються у їх постачальника (продавця); складені під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України; складені в межах виконання угод про розподіл продукції; складені за операціями з постачання товарів (послуг), які звільнені від оподаткування незалежно від суми податку на додану вартість, зазначеної в одній податковій накладній та/або розрахунку коригування.

Порядок складання розрахунку коригування до податкової накладної визначено п. 21 Порядку заповнення податкової накладної, затв. Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №1307, у якому, зокрема, зазначено, що виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера не допускається.

Таким чином, на думку відповідача, помилка у даті складання податкової накладної не може бути виправлена шляхом подання розрахунку коригування до такої податкової накладної. Податкова накладна, складена платником ПДВ за операцією з постачання товарів/послуг із зазначенням іншої дати, ніж дата виникнення першої події за такою операцією, може бути визначена платником як така, що зайво складена.

Платник податку на дату виявлення факту зазначення неправильної дати в зареєстрованій в ЄРПН податковій накладній має право скласти «від`ємний» розрахунок коригування до податкової накладної, яка визначена ним як зайво складена, та зареєструвати його в ЄРПН. При цьому зазначає, що ст.120-1 Податкового кодексу України не визначено виключень щодо застосування штрафних санкцій за порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН, в тому числі тих, які після їх реєстрації визнаються як зайво складені.

Ухвалою суду від 08.04.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання22.04.2019 року.

22.04.2019 року судове засідання відкладено на 20.05.2019 року у зв`язку з неявкою сторін.

20.05.2019 року судове засідання відкладено на 29.05.2019 року у зв`язку з неявкою представника позивача.

Ухвалою суду від 29.05.2019 року задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в рамках правил загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.06.2019 року.

Ухвалою суду від 20.06.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву до 02.07.2019 року.

Ухвалою суду від 02.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.07.2019 року.

Ухвалою суду від 09.07.2019 року задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, заяв про відкладення судового засідання не надав. Неявка представника позивача не перешкоджає розгляду по суті даної справи.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив залишити його без задоволення.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство «АПК - Інвест» (, місцезнаходження: 85325, Донецька область, Покровський район, с. Рівне, вул. Шопена,1а) пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, є юридичною особою та згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС-України) здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (, місцезнаходження: 041119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 11г) є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Мармелад Медіа» укладений субліцензійний договір №01/10-17 НЛ/АПК від 20.09.2017 року (арк. с. 9-19).

На підставі актів наданих послуг щодо ліцензійної винагороди (роялті) позивачем складено наступні податкові накладні:

1. № 87 від 31.01.2018 року, сума ПДВ 15854,43 грн. (арк. с. 31) на підставі акта №16 від 31.01.2018 року (арк. с. 30)

2. №90 від 31.01.2018 року, сума ПДВ 16639,94 грн. (арк. с. 34) на підставі акта № 81 від 28.02.2018 року (арк. с. 33).

20.11.2018 року відповідачем по справі проведено камеральну перевірку даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість за березень 2017 року та січень 2018 року, за результатами якої складено акт № 622/28-10-47-08/34626750 (арк. с. 20-23).

За результатами перевірки встановлено порушення граничного терміну реєстрації наступних податкових накладних/розрахунків коригування, передбаченого п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України:

- розрахунок коригування №17502 від 31.03.2017 року, дата реєстрації в ЄРПН 18.04.2017 року (кількість днів порушення термінів реєстрації - 3);

- розрахунок коригування №17504 від 31.03.2017 року, дата реєстрації в ЄРПН 19.04.2017 року (кількість днів порушення термінів реєстрації - 4);

- зведена податкова накладна №90 від 31.01.2018 року, дата реєстрації в ЄРПН 13.03.2018 року (кількість днів порушення термінів реєстрації - 26).

Контролюючим органом 11 грудня 2018 року на підставі вказаного акта камеральної перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення №, відповідно до якого згідно з п.120-1 ст.120 Податкового кодексу України застосований штраф у загальній сумі 3336,43 грн. (арк. с. 24-25).

Згідно розрахунку до спірного рішення сума штрафу складається з 8,44 грн. (10 % розмір штрафу), застосована за несвоєчасну реєстрацію розрахунків коригування №17502 від 31.03.2017 року та № 17504 від 31.03.2017 року та 3327,99 грн. (20 % розмір штрафу), застосована за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної №90 від 31.01.2018 року.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач 22.12.2018 року звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України (арк. с. 26-27), яка рішенням від 20.02.2019року залишена без задоволення (арк. с. 28-29).

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиного реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються у відповідних інформаційних базах.

Зазначена правова норма спростовує доводи позивача щодо неправомірності прийняття спірного рішення на підставі акта камеральної перевірки.

Крім того, судом не приймається посилання позивача на постанову Верховного суду від 18.04.2019 року по справі № 805/329/17-а, оскільки Верховний суд в даній справі дав оцінку правомірності застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки згідно декларацій за 2014 - 2016 роки, а не правомірності застосування штрафної санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригування на підставі акта камеральної перевірки.

Щодо порушення відповідачем порядку прийняття спірного рішення суд зазначає наступне.

Вимогами п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у звязку з необхідністю зясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень - рішень.Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Згідно з п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України податкове повідомлення - рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Оскільки позивачем не надано доказів надання заперечень до акту про результати камеральної перевірки даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість за березень 2017 року та січень 2018 року № 622/28-10-47-08/34626750 від 20.11.2018 року, то суд вважає доводи позивача щодо порушення відповідачем ст.86 Податкового кодексу України безпідставними.

Відповідно до п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Кодексом термін.

Згідно п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Для податкових накладних, складених з 01.01.2017 року реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків (з урахуванням змін, внесених до ПКУ Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році № 2245-VIII від 07 грудня 2017 року:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригуання до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції на підставі п.120-1 ст.120-1 Податкового кодексу України.

Згідно з п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванні на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН).

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в ЄРПН:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінує суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Відповідно до п.п.192.1.1 п.192.1 ст. 192 ПКУ якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.

Судом встановлено, що позивачем виписана податкова накладна № 87 від 31.01.2018 року, сума ПДВ 15854,43 грн. (арк. с. 31), яка прийнята відповідачем 13.02.2018 року згідно квитанції №1 та податкова накладна № 90 від 31.01.2018 року, сума ПДВ 16639,94 грн. (арк. с. 34), яка прийнята відповідачем 13.03.2018 року згідно квитанції №1 (арк. с. 35).

28.02.2018 року позивачем виписано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №94 до податкової накладної від 31.01.2018 року №90 (арк. с. 36), відповідно до якого у зв`язку з механічною помилкою в даті відкориговано суму ПДВ 16639,94 грн., яка прийнята відповідачем 14.03.2018 року згідно квитанції №1 (арк.с.37) та виписана нова податкова накладна №95 від 28.02.2018 року на суму ПДВ 16639,94 грн. (арк. с. 38), яка прийнята відповідачем згідно квитанції № 1 14.03.2018 року.

Наявність механічної помилки в даті виписки податкової накладної № 90 підтверджується первинними документами позивача, а саме: субліцензійним договором №01/10-17 НЛ/АПК від 20.09.2017 року, укладеним між позивачем та ТОВ «Мармелад Медіа», актами наданих послуг щодо ліцензійної винагороди (роялті) № 16 від 31.01.2018 року, акт №81 від 28.02.2018 року , податковою накладною від 31.01.2018 року № 87. Зі змісту вказаних документів вбачається, що підставою виписки податкової накладної №90 є акт №81 від 28.02.2018 року.

Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів /послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Об`єктом оподаткування податком на додану вартість відповідно до ст.185 Податкового кодексу України є операції платників податків з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що перебувають на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.п. 44.1 цієї статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань , на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV.

Згідно за ст.1 цього Закону господарська операція - це дія, або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIVпідставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції , а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про неправомірність застосування відповідачем штрафу в сумі 3327,99 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної №90 від 31.01.2018 року в ЄРПН згідно податкового повідомлення - рішення від 11.12.2018 року №.

Щодо правомірності застосування штрафу в сумі 8,44 грн., застосованого відповідачем за несвоєчасну реєстрацію розрахунків коригування №17502 від 31.03.2017 року та № 17504 від 31.03.2017 року в ЄРПН, суд зазначає наступне.

Актом камеральної перевірки від 20.11.2018 року № 622/28-10-47-08/34626750 встановлено, що позивачем порушений термін реєстрації розрахунку коригування №17502 від 31.03.2017 року в ЄРПН на 3 дні (зареєстровано 18.04.2017 року, граничний термін реєстрації 15.04.2017 року).

Дата реєстрації вказаного розрахунку коригування підтверджується квитанцією №1, згідно якої датою прийому зазначено 18.04.2017 року (арк. с. 178).

Термін реєстрації розрахунку коригування №17504 від 31.03.2017 року в ЄРПН згідно вказаного акта перевірки позивачем порушено на 4 дні (зареєстровано 19.04.2017 року, граничний термін реєстрації 15.04.2017 року).

Дата реєстрації вказаного розрахунку коригування підтверджується квитанцією №1, згідно якої датою прийому розрахунку коригування зазначено 19.04.2017 року (арк. с. 179).

Таким чином матеріалами справи підтверджено факт несвоєчасної реєстрації розрахунків коригування №17502 від 31.03.2017 року та № 17504 від 31.03.2017 року в ЄРПН.

Крім того, з огляду на те, що суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо порушення відповідачем порядку та підстав прийняття спірного податкового повідомлення - рішення (на підставі акта камеральної перевірки), суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення від 11.12.2018 року № в частині застосування штрафу в сумі 8,44 грн. не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2018 року №703 в частині застосування штрафу в сумі 3327,99 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжного доручення №1407 від 22.03.2019 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921 грн.

Оскільки судом задоволений позов частково в сумі 3327,99 грн. (99,75% від суми позову), то судовий збір підлягає відшкодуванню в сумі 1916,20 грн. (1921х99,75%).

Н підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «АПК - Інвест» (, місцезнаходження: 85325, Донецька область, Покровський район, с. Рівне, вул. Шопена,1а) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, місцезнаходження: 041119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 11г) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2018 року № задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, місцезнаходження: 041119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 11г) в частині визначення штрафу в сумі 3327,99 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, місцезнаходження: 041119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 11г) на користь Приватного акціонерного товариства «АПК - Інвест» (, місцезнаходження: 85325, Донецька область, Покровський район, с. Рівне, вул. Шопена,1а) судовий збір у сумі 1916 (одна тисяча дев`ятсот шістнадцять) грн. 20 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30 липня 2019 року. Повний текст судового рішення складено та підписано 05 серпня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая