Справа № 460/335/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
05 серпня 2019 року м. Рівне №460/335/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник Ковальчук Н.В.,
відповідача: представник не прибув,
розглянувши в судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД" про призначення судово-економічної експертизи в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Ухвалою суду від 3 липня 2019 року закрито підготовче провадження справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 липня 2019 року о 12:00 год.
22 липня 2019 року до початку судового засідання позивач подав до суду клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи.
Ухвалою суду від 22 липня 2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладений на 5 серпня 2019 року з метою надання позивачу часу для подання до суду доказів, які підтверджують необхідність проведення судово-економічної експертизи.
В судовому засіданні 5 серпня 2019 року представником позивача поданні додаткові письмові пояснення до клопотання про призначення судово-економічної експертизи та докази. З врахуванням вказаних додаткових пояснень, клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи позивач обґрунтовує тим, що спірні податкові повідомлення-рішення відповідача прийнятті ним відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України на підставі висновків актів перевірки від 14 листопада 2018 року № 2488/17-00-14-01/21081333 та від 30 листопада 2018 року № 765/17-00-52-12/21081333 про порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак, позивач звертає увагу на те, що положення пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України визначають не лише розміри штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування, а й містять вичерпний перелік випадків, що унеможливлюють (забороняють) нарахування таких штрафних санкцій, а саме: в разі несвоєчасної реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, які: не надаються отримувачу (покупцю); складаються на операції, які звільнені від оподаткування; оподатковуються за нульовою ставкою. Як зазначає позивач, порушення податкового законодавства неминуче завдає шкоди фіскальним інтересам держави, тому завдання податкових санкцій полягає в максимальній нейтралізації майнових втрат казни, у відновленні порушених прав та покаранні правопорушника. Однак, саме відсутність шкоди фіскальними інтересам держави якраз і є підставою для незастосування контролюючими органами до платників податків фінансових санкцій. Позивач звертає увагу на той факт, що ніхто з його контрагентів не зазнав шкоди через несвоєчасне включення сум ПДВ до податкового кредиту у періоди, які були предметом податкових перевірок. При цьому, податкові зобов`язання з ПДВ, зазначені в податкових накладних, позивач включив до декларацій з ПДВ за періоди, що перевірялися, а також сплатив їх до бюджету в повному обсязі, що не заперечується відповідачем. На переконання позивача, прийняття судом законного та обґрунтованого судового рішення в даній справі потребує спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких неможливо встановити та проаналізувати природу кожної господарської операції (вид, категорія цивільно-правового договору, в т.ч. в розрізі операцій, звільнених від оподаткування ПДВ згідно з вимогами Податкового кодексу України), проведення якої стало підставою для складення та реєстрації позивачем податкових накладних, що були перелічені відповідачем у актах перевірок від 14 листопада 2018 року № 2488/17-00-14-01/21081333 та від 30 листопада 2018 року № 765/17-00-52-12/21081333, а також встановлення статусу покупця (платник/не платник ПДВ) товарів/послуг по кожній з таких податкових накладних. Одночасно, позивач звернув увагу на те, що питання своєчасності реєстрації позивачем податкових накладних за результатами проведення аналогічних господарських операцій з аналогічними контрагентами вже були предметом інших камеральних перевірок відповідача, за наслідками яких останній прийшов до висновків про відсутність з боку позивача будь-яких порушень податкового законодавства (акти камеральних перевірок від 23 травня 2018 року № 280/17-00-52-01, від 1 серпня 2018 року № 422/17-00-52-01, від 3 листопада 2017 року). Наведене, на думку позивач вказує на необхідність проведення аналізу та співставлення усіх попередніх Актів податкових перевірок позивача з метою підтвердження або ж спростування фактів проведення відповідачем повторної податкової перевірки своєчасності реєстрації одних й тих самих податкових накладних. З огляду на наведене, позивач просив суд призначити у справі судово-економічну експертизу для з`ясування: 1) правової природи кожної господарської операції, проведення якої стало підставою для складення та реєстрації позивачем податкових накладних, що були перелічені відповідачем в Актах перевірки від 14 листопада 2018 року № 2488/17-00-14-01/21081333, від 30 листопада 2018 року № 765/17-00-52-12/21081333; 2) визначення по кожній податковій накладній, що були перелічені відповідачем у Актах перевірки від 14 листопада 2018 року № 2488/17-00-14-01/21081333, від 30 листопада 2018 року № 765/17-00-52-12/21081333, категорії такої податкової накладної в контексті пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України; 3) розміру завданих бюджету та контрагентам позивача збитків та бази для нарахування штрафу згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, визначення загального розміру ПДВ, сплаченого до бюджету згідно з податковими накладними, що були перелічені відповідачем у Актах перевірки від 14 листопада 2018 року № 2488/17-00-14-01/21081333, від 30 листопада 2018 року № 765/17-00-52-12/21081333; 4) підтвердження або ж спростування фактів проведення відповідачем повторної податкової перевірки своєчасності реєстрації позивачем податкових накладних, що були перелічені відповідачем у Актах перевірки від 14 листопада 2018 року № 2488/17-00-14-01/21081333, від 30 листопада 2018 року № 765/17-00-52-12/21081333. Представник позивача в судовому засіданні надав тотожні пояснення та просив задовольнити клопотання.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.
Суд на підставі частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) прийшов до висновку про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача.
Заслухавши думку представника позивача, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених позивачем в основу клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 101 КАС України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
За приписами частини першої статті 102 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
Частиною другою статті 101 КАС України визначено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки відповідача, викладені в актах перевірок від 14 листопада 2018 року № 2488/17-00-14-01/21081333 та від 30 листопада 2018 року № 765/17-00-52-12/21081333, щодо порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних.
Разом з тим, санкція пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України не встановлює відповідальність для платників податків за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних якщо вони не надаються отримувачу (покупцю) або складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування чи оподатковуються за нульовою ставкою.
Таким чином, вирішуючи спір в даній справі, суду буде необхідно встановити: правову природу кожної господарської операції, проведення якої стало підставою для складення та реєстрації позивачем відповідних податкових накладних; статус покупця (платник/не платник ПДВ) товарів/послуг по кожній податковій накладній; визначити категорію кожної такої податкової накладної в контексті пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України; визначити розмір завданих бюджету та контрагентам позивача збитків, базу для нарахування штрафу згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, визначити загальний розмір ПДВ, сплаченого до бюджету згідно з податковими накладними.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що встановлення вказаних обставин потребує спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, у зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення пунктів 1-3 прохальної частини клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення пункту 4 прохальної частини клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи, оскільки, на переконання суду, підтвердження або спростування фактів проведення відповідачем повторної податкової перевірки своєчасності реєстрації позивачем податкових накладних, що були перелічені в актах перевірок від 14 листопада 2018 року № 2488/17-00-14-01/21081333 та від 30 листопада 2018 року № 765/17-00-52-12/21081333, не потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.
За змістом частини третьої статті 102 КАС України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про можливість доручення проведення судово-економічної експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, відповідно до приписів статті 137 КАС України, покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД».
Також, пунктом 4 частини другої статті 236 КАС України передбачено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.
Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання позивача щодо призначення у справі судово-економічної експертизи, у зв`язку з чим провадження у справі належить зупинити до одержання її результатів судом.
Керуючись статтею 103, пунктом 4 частини другої статті 236, статтями 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД" про призначення судово-економічної експертизи в адміністративній справі № 460/335/19, - задовольнити частково.
Призначити в адміністративній справі № 460/335/19 судово-економічну експертизу, в ході якої з`ясувати наступні обставини:
- податкова накладна, що не надається отримувачу (покупцю);
- податкова накладна, що була складена на операції які звільнені від оподаткування;
- податкова накладна, що була складена на операції, які оподатковуються за нульовою ставкою;
В розпорядження експертів надати адміністративну справу № 460/335/19.
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
Витрати за проведення експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД".
Провадження у справі зупинити до одержання Рівненським окружним адміністративним судом результатів експертизи.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 06 серпня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.