Справа № 1.380.2019.001036
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001036
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Василько А.В., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство «ВСЕСМАК», представник - Семенюк С.Я .
до Головного управління ДФС у Львівській області, представник - Павліш О.Р.
про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство «ВСЕСМАК» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, в якому просило:

- скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 17.01.2018 р., яким Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство «ВСЕСМАК» нараховано штрафну санкцію в сумі 17475,51 грн. та пеню в розмірі 344,04 грн;

- судові витрати в розмірі 1921,00 грн. стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство «ВСЕСМАК» (79015, Львівська область, м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73, ) з Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (79003, Львівська обл., місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 35, ) за рахунок його бюджетних асигнувань;

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (79003, Львівська обл., місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 35, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство «ВСЕСМАК» (79015, Львівська область, м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73, ) витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 13 500,00 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2016 року позивач сплатив ЄСВ в розмірі 10 494,00 грн. авансом за грудень 2016 року, раніше терміну встановленого законом (термін сплати ЄСВ згідно закону до 20.01.2017 року).

За даними електронного кабінету ІКП позивача сальдо розрахунків в картці ДФС із сплати ЄСВ станом на 31.12.2016 року становило 10571,74 грн., а перенесене сальдо станом на 12.01.2017 року становить 2014,85 грн., отже ДФС невірно перенесло сальдо розрахунків на 2017 рік, а саме занизило сплату ЄСВ на 8556,89 грн.

17.01.2018 року ГУ ДФС у Львівській області прийнято спірне рішення яким нараховано штрафну санкцію в сумі 17475,51 грн. та пеню в розмірі 344,04 грн. за ніби-то недоплату товариством ЄСВ, а саме за рахунок заниженого сальдо розрахунків станом на 12.01.2017 року внаслідок помилки відповідача.

28.08.2018 року відповідачем повернуті кошти (ЄСВ) в сумі 8556,89 грн. на карточку підприємства, однак, штрафні санкції в сумі 17475,51 грн. та пеню в розмірі 344,04 грн. не скасовано.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові пояснення та докази, просила позов задоволити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що ним проведено камеральну перевірку з питань несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску. За результатами перевірки на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» винесено рішення № від 17.01.2018 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 17475,51 грн. (20% з 01.01.2015 року) за період з 21.01.2017 року до 22.12.2017 року та нараховано пеню у розмірі 344,04 грн. (0,1% суми недоїмки).

У разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску на платників єдиного внеску накладається штраф, розрахунок якого здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, а на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня; при цьому факти порушень законодавства щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, оформлюються актом довільної форми, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів.

Згідно даних інтегрованої картки ТОВ Виробничо-торгового підприємства «ВСЕСМАК» по єдиному соціальному внеску позивачу були нараховані штрафні санкції у розмірі 17475,51 грн. та пеня у розмірі 344,04 грн. (0,1 % суми недоїмки) за період з 21.01.2017 до 22.12.2017 року відповідним рішенням № від 17.01.2018 року з розрахунком штрафної санкції.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» чітко встановлений обов`язок платника своєчасно сплачувати єдиний внесок, незалежно від фінансового стану, та не передбачено можливість звільнення такого платника єдиного внеску від відповідальності, установленої за невиконання відповідного зобов`язання.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги заперечила, надала суду додаткові докази та документи.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 07.03.2017 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі . Ухвалою судді від 07.05.2019 року розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою судді від 24.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Судом встановлені наступні обставини:

17.01.2018 року ГУ ДФС у Львівській області прийнято спірне рішення яким нараховано штрафну санкцію в сумі 17475,51 грн. та пеню в розмірі 344,04 грн. за ніби то недоплату товариством ЄСВ, а саме за рахунок заниженого сальдо розрахунків станом на 12.01.2017 року внаслідок помилки відповідача.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірне рішення протиправним та таким що підлягає скасуванню, оскільки недоплата виникла в наслідок помилки саме відповідача при перенесенні сальдо на 2017 рік, відповідач занизив сплату ЄСВ позивачем на 8556,89 грн.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем про часткову протиправність спірного рішення з наступних встановлених підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 6 цього ж Закону, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ст. 8 цього ж Закону, єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Кошти, що надходять від сплати єдиного внеску та застосування фінансових санкцій відповідно до цього Закону, не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та використовуватися на цілі, не передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 цього ж Закону, сплата єдиного внеску здійснюється на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується у іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 цього ж Закону, єдиний внесок сплачується за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті першому частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Відповідно до ч. 11 ст. 9 цього ж Закону, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Нарахування штрафу і пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків передбачено статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449.

Документи, які є підставою для нарахування пені: документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк її сплати, - звіт платника щодо нарахування єдиного внеску (з додатним значенням); вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком; рішення суду; документи, що підтверджують суму та дату погашення недоїмки за єдиним внеском, - виписки з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; корінець прибуткового документа про приймання установою банку платежів готівкою; звіт платника щодо нарахування єдиного внеску з від`ємним значенням; відомості або довідка (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; свідоцтво про смерть фізичної особи.

Відповідно до розділу ІІ п.1 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників.

Судом встановлено, що 27.12.2016 року позивачем сплачено ЄСВ в розмірі 10494,00 грн. авансом за грудень 2016 року. В матеріалах справи є відомості електронного кабінету ІКП позивача (виписка з ІКП за 2016 рік) в яких сальдо розрахунків в карточці ДФС із сплати ЄСВ станом на 31.12.2016 року становило 10571,74 грн., а перенесене сальдо станом на 12.01.2017 року становить 2014,85грн.

Вказану обставину відповідач не спростував, відповідно при перенесенні сальдо розрахунків на 2017 рік, позивачу занижено сплату ЄСВ на 8556,89 грн.

28.08.2018 року відповідачем повернуто позивачу кошти (ЄСВ) в сумі 8556,89 грн. (виписка з ІКП за 2018 рік).

З врахуванням вказаного, судом також враховуються наступні пояснення представника позивача про те, що з приводу поданого позивачем акту звірки взаємних розрахунків щодо спірного періоду по нарахуванню штрафу за несвоєчасну сплату ЄСВ за 2017 рік в частині вірного нарахування штрафу та пені на вірну суму недоїмки з урахуванням заниженого сальдо в розмірі 8556,89 грн. недоплата ЄСВ в 2017 році мала місце:

- 20.02.2017 року в розмірі 240,75 грн. на 4 дні (сума пені (0,1%/за 1 день) = 240,75*0,1%*4= 0,96 грн., сума штрафу (20%) = 240,75*20% = 48,15 грн.);

- 20.03.2017 року в розмірі 240,40 грн. на 2 дні (сума пені (0,1%/за 1 день) = 240,40*0,1%*2= 0,48 грн., сума штрафу (20%) = 240,40*20% = 48,08 грн.);

- 20.07.2017 року в розмірі 276,04 грн. на 1 день (сума пені (0,1%/за 1 день) = 276,04*0,1%*1= 0,28 грн., сума штрафу (20%) = 276,04*20% = 55,21 грн.);

- 20.08.2017 року в розмірі 274,69 грн. на 1 день (сума пені (0,1%/за 1 день) = 276,69*0,1%*1= 0,27 грн., сума штрафу (20%) = 276,69*20% = 54,94 грн.);

- 20.11.2017 року в розмірі 1811,46 грн. на 3 дні (сума пені (0,1%/за 1 день) = 1811,46*0,1%*3= 5,43 грн., сума штрафу (20%) = 1811,46*20% = 362,29 грн.);

- 20.12.2017 року в розмірі 292,33 грн. на 2 дні (сума пені (0,1%/за 1 день) = 292,33*0,1%*2= 0,58 грн., сума штрафу (20%) = 292,33*20% = 58,47 грн.).

Відповідач вказаного розрахунку не спростував, відповідно судом враховується пояснення представника позивача, що правомірним є нарахування позивачу за 2017 рік, за несвоєчасну сплату ЄСВ штраф на загальну суму 627,13 грн. та пеня на загальну суму 8,01 грн.

З цих же підстав судом частково не враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Судом не враховуються обґрунтування клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 13500,00 грн., з врахуванням наступного:

Позивач зазначає, що необхідно за рахунок Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області відшкодувати понесені ним витрати на оплату правничої допомоги, наданої йому адвокатом та безпосередньо пов`язаної з вирішенням адміністративного спору.

До складу судових витрат, у відповідності до ст.132 КАС України, належать, серед іншого, й витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі й витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.134 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Між позивачем та Адвокатом Мацюк Ганною Романівною (Адвокат) укладено Договір про надання правничої допомоги від « 25» лютого 2019 року, за яким Адвокат взяв на себе зобов`язання надавати Клієнту правничу допомогу, тобто здійснювати захист, представництво або надавати Клієнту інші види правничої допомоги погоджені Сторонами у цьому Договорі, а Клієнт - приймати та оплачувати надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору (п.1.1).

Позивач зазначає, що за попереднім розрахунком 13 500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень, за ведення справи в суді першої інстанції, включає надання юридичних послуг, що входять до складу правничої допомоги за вищенаведеним Договором, зокрема, але не виключно:

- ознайомлення з матеріалами, наданими Клієнтом;

- визначення перспективи та вироблення тактики ведення справи;

- консультування Клієнта;

- представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції: написання та подання до суду позову, формування необхідних додатків до нього; участь в судових засіданнях для представництва інтересів Клієнтів; інші необхідні дії: ознайомлення з матеріалами справи, отримання додаткових матеріалів (доказів) для справи; витребування необхідних документів шляхом подання заяв, запитів тощо для підтвердження вимог та заперечень Клієнта, написання пояснень, уточнень, доповнень та клопотань у ході судового розгляду, написання заяв, клопотань тощо.

Позивачем сплачено Адвокату 13500,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3233 від 26.02.2019 року.

Суд зазначає, що укладення з Адвокатом Мацюк Ганною Романівною договору про надання правничої допомоги та здійснення вказаної оплати, не є беззаперечним доказом пов`язаності цих витрат з правничою допомогою адвоката.

Вже при укладенні згаданого договору 25.02.2019 року сторони погодили, що вартість правничої допомоги саме складає 13500,00 грн. при тому, що акт про надану правничу допомогу складений 07.06.2019 року. Тобто на момент формування та сплати витрат не існувало істотних умов встановлених законом для надання таким витратам правової оцінки, як витрати на професійну правничу допомогу. Крім цього, так витрати не є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), оскільки їх на той час ще не існувало, а також ціною позову.

Відповідно в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство «ВСЕСМАК» (79015, м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) про скасування рішення,- задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 17.01.2018 року, в частині штрафу в сумі 16848,38 грн. за період з 21.01.2017 року до 22.12.2017 року та в частині пені 336,04 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (, м. Львів, вул. Стрийська, 35) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгового підприємство «ВСЕСМАК» (, м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73) 1852,54 грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні клопотання про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 13500,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено у повному обсязі 05.08.2019 року.

Суддя Гавдик З.В.