Справа № 220/1072/19
Суддя: Дурач О. А.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/1072/19
Номер провадження № 2-а/220/8/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області

в складі:

головуючого судді Дурач О.А.

з участю секретаря судового засідання Сербіної І.В.

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Кузнєцова О.П.

відповідач інспектор СРПП Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області Бичков В.А.

третя особа Управління патрульної поліції в Донецькій області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до інспектора СРПП Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області Бичкова Владислава Анатолійовича, третя особа - Управління патрульної поліції у Донецькій області Департаменту патрульної поліції НП України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.03.2019 року, -

в с т а н о в и в:

03.05.2019 р. позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО 18 № 477015 від 29.03.2019 року.

В обґрунтування поданого позову посилається на те, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП018 №477015 складену інспектором СРПП Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області Бичковим В.А. 29.03.2019 року, на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за начебто скоєне ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що, начебто, він 29.03.2019 року о 17 год. 00 хв. в с. Новомайорське Великоновосілківського району Донецької області по вул.. Центральна, водій (не зазначено, хто саме) керував автомобілем ЗАЗ 110307-42 д/н НОМЕР_2 , не маючи при собі п/в відповідної категорії на право керування т/з та свідоцтва реєстрації на т/з чим порушив п.1 «а» «б» ПДР. Відповідно до п. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122. частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП. П. 4 цього розділу Інструкції встановлюється, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП. Відповідно до п. 5, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. П. 7 розділу III Інструкції встановлюється, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених у статті 247 КУпАП. Так, оскаржувана постанова взагалі не містить відомостей, щодо порушення ним ПДР, натомість в п. 6 Постанови зазначається, що «водій» керував т/з без водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію, наголошує, що не він, ОСОБА_1 , а водій. Натомість зазначив, що о 17 год. 00 хв. 29.03.2019 року він не керував автомобілем, отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому жодних стягнень на нього не може бути накладено. Крім того, звертає увагу суду й на те, що поліцейським було порушено й вимоги щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, п. 8, 9,10,11 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП). Якщо при складанні протоколу (якщо складення протоколу передбачається КУпАП) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, їй за місцем - проживання (перебування), роботи надсилається повідомлення про запрошення до підрозділу поліції (додаток 4) на розгляд справи. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Звертає увагу суду, що оскаржувана постанова взагалі не складалася в його присутності, коли і де вона складалася йому відомо, адже про це його ніхто не попереджав. Крім того, оскаржувана постанова ухвалена з порушенням вимог закону і не ґрунтується на жодному доказі вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через представника, адвоката Кузнєцову О.П.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Кузнєцова О.П. (а.с. 17,18,19), надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, доводи та вимоги заяви підтримала. Зазначила додатково, що оглянутий відеозапис з нагрудної камери відповідача не є належним доказом у справі, оскільки проводився не спочатку події, не зафіксовано, як ОСОБА_1 саме їхав на належному йому автомобілі, як був зупинений, а також відсутня фіксація про роз`яснення йому прав та не зафіксовано складання постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач в судове засідання не прибув. Належним чином повторно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву, у якій просив справу розглянути без його участі (а.с. 62). У судовому засіданні 15.05.2019 р. просив відмовити у задоволенні позову, оскільки постанова складена правомірно. Надійшло повідомлення до поліції, що водій, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керує транспортним засобом у с. Новомайорське, вони виїхали з колегою, побачили автомобіль позивача, як він їхав, а потім зупинився біля подвір`я. Вони підійшли до нього, представились, побачили ознаки алкогольного сп`яніння водія, попросили посвідчення водія на право керування транспортним засобом та свідоцтво про технічну реєстрацію транспортного засобу, але останній відмовився надати такі документи. Зазначене зафіксовано на відеокамеру за допомогою відео реєстратора. Було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КпАП України, а також протокол по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, при цьому був проведений медичний огляд ОСОБА_1 . Також, щодо Гончаровського складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КпАП України. У судовому засіданні 12.06.2019 р. зазначив, що ним не вносились виправлення до постанови, права ОСОБА_1 під час складання постанови роз`яснювались. Постанова та пояснення свідків складалися на місці правопорушення. Свідки давали спочатку пояснення усно, на місці скоєння правопорушення, а потім, після проведення медичного обстеження, склали письмові пояснення. Письмові пояснення, заперечення на позов, відзив від відповідача до суду не поступали.

Допитаний у судовому засіданні 12.06.2019 р. свідок, ОСОБА_2 показала, що вона знаходилась у магазині с. Новомайорське Великоновосілківського району Донецької області, там побачила позивача, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння та почав її ображати, вона звернулась до поліції, коли приїхала поліція, ОСОБА_1 поїхав, йому сигналили, але він не реагував, потім зупинився біля двору своєї співмешканки, поліція просила надати документи, він не надавав; права ОСОБА_1 роз`яснювалися, але вона точно не пам`ятає, які саме. Зазначені події вона бачила особисто. При ній протоколів не складалося, вона писала пояснення, підписувала постанову, при цьому ОСОБА_3 не було, був ще один чоловік, з переселенців під час зазначених подій, але вона не звернула на нього уваги.

Свідок ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні 12.06.2019 р., суду показав, що був виклик поліції, через 30 хвилин після виклику вони з ОСОБА_5 приїхали у с. Новомайорське; ОСОБА_5 представився, роз`яснив права правопорушнику, але той поводив себе агресивно, при цих подіях були свідки, які давали пояснення на місці. ОСОБА_1 відмовився пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, була складена постанова про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України та, після підтвердження стану алкогольного сп`яніння, складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача та представника третьої особи, враховуючи, що вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, бажання приймати участь у судових засіданнях не висловили, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Вислухавши пояснення представника позивача адвоката Кузнєцової О.П., відповідача інспектора СРПП Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області Бичкова В.А., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області Бичкова В. А. від 29.03.2019 р. у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 477015, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 29.03.2019 року о 17:00 год. у с. Новомайорське, Великоновосілківського району Донецької області, вул.. Центральна, керував автомобілем марки «ЗАЗ 110307-42», номерний знак НОМЕР_2 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та свідоцтво реєстрації транспортного засобу, чим порушив п. 2.1 «а» «б» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 34).

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом 2.1 ПДР України (у редакції, чинній на час ухвалення постанови) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судамиУкраїни законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 4777015 від 29.03.2019 р. зазначено, що 29.03.2019 р. водій керував автомобілем марки «ЗАЗ 110307-42», номерний знак НОМЕР_2 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та свідоцтво реєстрації транспортного засобу, що визнано порушенням п. 2.1 «а» «б» ПДР України (а.с. 34), зазначено, що місцем складання даної постанови є Донецька область, АДРЕСА_2, 14, а також вказано, що постанову направлено поштою.

Щодо доводів представника позивача, що постанова складена на водія, та в ній не зазначено, який саме водій керував відповідним транспортним засобом, що свідчить, що не встановлено факт керування саме ОСОБА_1 зазначеним у постанові автомобілем, що виключає відповідальність ОСОБА_1 за вказане правопорушення, суд вважає необґрунтованими, оскільки з самого тексту постанови, а саме з п. 4, можна зрозуміти, що мова йде саме про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України, який є водієм транспортного засобу.

Відносно заперечень представника позивача щодо того, що у постанові, яку отримали вони, не зазначено точну адресу її складання, а саме відсутній «№14», а у оригіналі протоколу у графі «місце розгляду справи» є вказівка на «№14», що дає підстави стверджувати, що постанова містить дописки, суд вважає їх безпідставними, оскільки відповідач у судовому засіданні (12.06.2019 р.) пояснив, що жодних виправлень до протоколу не вносилось, припускає, що оскільки протокол писався під копіювальний лист, можливо у цьому місці він був не щільно прикладений; крім того, суд звертає увагу, що копія постанови по справі про адміністративне правопорушення, надана представником позивача (а.с. 4), при цьому копія постанови, безпосередньо отримана позивачем, судом також оглянута, зроблена неякісно та є фактично нечитаємою. За таких обставин, суд вважає недоведеним факт внесення виправлень до постанови серії ДПО18 №477015 у графі «місце розгляду справи» (а.с. 34). Крім того, відповідачем надано на підтвердження доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, копії звернення до Великоновосілківського відділення поліції ЄО № 1143 від 29.03.2019 р. о 16:28:13 про порушення правил дорожнього руху, у фабулі якого зазначено, що 29.03.2019 р. о 16-21 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29.03.2019 р. о 16-21 год. за адресою: АДРЕСА_2, заявниця ОСОБА_6 (допитана як свідок у судовому засіданні), повідомила, що за м/с біля магазина ОСОБА_1 на а/м «Таврія» зеленого кольору д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння приїхав до магазина та зараз намагається поїхати (а.с. 25); відеозапис: постанова ДПО 477015 (а.с. 26), який оглянуто у судовому засіданні та встановлено, що дійсно водій ОСОБА_1 відмовився надати на вимогу працівників поліції посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та свідоцтво реєстрації транспортного засобу; оригінал пояснення свідка ОСОБА_6 (а.с. 27), яка була допитана й у судовому засіданні 12.06.2019 р., при цьому пояснення, викладені у письмовому вигляді аналогічні поясненням, даним свідком у судовому засіданні; оригінал письмових пояснень свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що 29.03.2019 року близько 17-00 год. він, знаходячись у с. Новомайорське, по вул.. Центральна, побачив, як співробітниками поліції був зупинений автомобіль «ЗАЗ Таврія», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням невідомої йому особи, у його присутності співробітниками поліції водію неодноразово було запропоновано пред`явити водійське посвідчення та свідоцтво реєстрації транспортного засобу, а також пройти медичне обстеження на визначення ступеню алкогольного сп`яніння, але водій відмовився (а.с. 28). До даного свідка 10.06.2019 р. було застосовано привід через органи Національної поліції України (а.с. 47), проте привід виконано не було, причини невиконання приводу не надані, сторони не наполягали на подальшому виклику та допиті зазначеного свідка.

Дослідивши зазначені докази, надані відповідачем на підтвердження правомірності складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 126 КпАП України, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Оцінюючи показання свідків, допитаних у судовому засіданні, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , та письмові показання свідка ОСОБА_7 , суд вважає їх логічними та правдивими, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та дослідженими судом матеріалами справи.

Крім того, свідок ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_4 , будучи допитаними у судовому засіданні, також зазначили, що водію (позивачу) під час складання постанови по справі, було роз`яснено його права, дані показання суд також бере до уваги, оцінюючи дії відповідача під час складання постанови у відношенні позивача.

Суд критично відноситься до заперечень представника позивача щодо допустимості та належності доказу, наданому відповідачем, а саме відео фіксації правопорушення, згідно яких сторона позивача вважає, що, оскільки відеофіксація правопорушення проводилась не спочатку та не до кінця, тобто лише на відео міститься лише уривок розмови позивача та працівників поліції, оскільки на даному відео чітко відображено, що працівники поліції пропонують надати водію (позивачу) водійське посвідчення та технічний паспорт на автомобіль, а він відмовляється. При чому, відео фіксація правопорушень має рекомендований характер, та вимоги, критерії до даного доказу чітко не встановлені законодавцем, а тому відсутні підстави визначати такий доказ неналежним та недостовірним.

Крім того, представником позивача не заперечується той факт, що позивач відмовився надати працівникам поліції посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль на їхню вимогу, а фактично оскаржується процесуальний порядок складення постанови про адміністративне правопорушення.

Також суд критично відноситься до доводів представника позивача, щодо недопустимості доказів - пояснень понятих (свідків), ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , які полягають у тому, що дані письмові докази були надані не на місці складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки допитані у судовому засіданні свідки підтвердили, що вони пояснення надавали у усній формі під час складання постанови, а потім такі пояснення було зафіксовано у письмовій формі. Зазначене, а саме надання свідками усних пояснень під час складання постанови про адміністративне правопорушення, та їх подальше фіксування у письмовому вигляді, не суперечить вимогам КпАП України.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача під час складання постанови серії ДПО18 № 477015 (а.с. 34) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України, оскільки позивачем дійсно було порушено вимоги п.п. «а» «б» п. 2.1 Правил дорожнього руху України, в зв`язку з чим відповідачем складено вищевказану постанову. Як вбачається з пояснень відповідача, свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , позивачу під час складання постанови було роз`яснено його права, вислухані пояснення свідків правопорушення, враховані вимоги ст.. ст.. 222, 280, 283, 284 КпАП України під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таких процесуальних порушень при складані даної постанови, які би стали підставою для її скасування, судом не встановлено.

Суд враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторони позивача), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Згідно ч. 4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до інспектора СРПП Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області Бичкова Владислава Анатолійовича, третя особа - Управління патрульної поліції у Донецькій області Департаменту патрульної поліції НП України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.03.2019 року - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.08.2019 р.

Суддя: О.А. Дурач