Справа № 824/718/19-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/718/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Чернівецької області до ОСОБА_1 , про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові Головне управління ДФС у Чернівецької області (позивач) просить суд: постановити рішення про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), податкового боргу на загальну суму 2642,70 грн. до місцевого бюджету.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується заборгованість, яка виникла з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 2642,70 грн. Вказана заборгованість є узгодженою, проте в добровільному порядку не сплачена.

Ухвалою суду від 24.06.2019 року відповідачу у разі заперечення проти позову запропоновано надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам, встановленим частиною другою та частиною четвертою статті 162 КАС України.

Вказана ухвала направлена відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 58 4. Однак своїм правом не скористався.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в адміністративній справі, а також про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наданих поясненнях, просив суд задовольнити позовні вимоги, а також справу розглядати у порядку письмового провадження.

Відповідач не з`явився в судове засідання, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 58 4. (а. с. 20).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали, письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

30.07.2018 року ОСОБА_1 подав до Сокирянської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області податкову декларацію за 2017 рік № 6276 про майновий стан і доходи в якій зазначив вартість успадкованого чи отриманого у дарунок майна на суму 52854,00 грн. та нарахував зобов`язання згідно норм податкового законодавства, а саме податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 2642,70 грн. (а. с. 12-14, 26-28).

ГУ ДФС в Чернівецькій області, з метою погашення податкового боргу, направлялася боржнику Податкова вимога Форми Ф № 288-54 від 21.01.2019 року, відповідно до якої сума податкового боргу відповідача складає 2859,39 грн. (а. с. 15, 29).

Вказану вимогу відповідач отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 60 4. (а.с. 15, 29).

Заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості ОСОБА_1 , яка складає 2642,70 грн. (а. с. 9, 23).

На час розгляду справи, заборгованість в добровільному порядку відповідачем залишається не погашеною.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, судом встановлено.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі ПК України).

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. п. 16.1.3. п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Згідно п. п. 14.1. 175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.6.1 ст.6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом.8.1 та п.8.2 ст.8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених Кодексом.

Згідно п. 9.1.2 п.9.1. ст. 9 ПК України - податок на доходи фізичних осіб відноситься до загальнодержавних податків.

Відповідно до розділу 10 Податкового кодексу України п. 16-1, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно п. 179.1 ст. 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно п. п. 49.18.4 п. 49.18 ст.49, п. 179.1 ст. 179 ПК України - неподання декларації про майновий стан та доходи - податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.

Платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (п. п. 162.1.1. п. 162.1 ст. 162 ПК України) також платником податку є податковий агент (п.п.162.1.3. п. 162.1 ст. 162 ПК України).

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (п. п. 1.1. підрозділу п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Об`єктом оподаткування резидента с загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (п. п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПКУ) та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), (п. п. 163.1.2 и. 163.1 ст. 163 ПК України).

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (п. п.1.2. п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом (абз. 1 п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду ( абз. 2 п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з ним розділом входить до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку (п. п. 164.2.10, п.164.2 ст.164 ПК України).

Відповідно до п. 174.3. ПК України, особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації.

Відповідно до п. 174.2 Податкового кодексу України, об`єкти спадщини оподатковуються: за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 Податкового кодексу, вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не зазначені у підпункті 174.2.1 цього пункту; (п. 174.2.2 ПК України).

Згідно з п. 167.2. ст. 167 ПК України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування.

В п. 1.3. підрозділу 10 розділу XX ПК України вказано, що ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування.

Як видно з матеріалів справи, заборгованість виникла у відповідача у зв`язку з неповною сплатою самостійно нарахованого податкового зобов`язання. З урахуванням зазначеного ГУ ДФС в Чернівецькій області з метою погашення податкового боргу, направляла боржнику Податкову вимогу Форми Ф № 288-54 від 21.01.2019 року, відповідно до якої податковий борг відповідача складає 2859,39 грн. (а. с. 15, 29).

Вказану вимогу відповідач отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 60 4. (а. с. 15, 29).

Відповідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

З матеріалів справи видно, що прийняті позивачем рішення, відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалися.

Згідно п. 87.1.1 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає йому податкову вимогу.

Як встановлено із матеріалів справи, за відповідачем рахується заборгованість, яка виникла з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 2642,70 грн.

ГУ ДФС в Чернівецькій області, з метою погашення податкового боргу, направлялася боржнику корінець податкової вимоги форми Ф № 288-54 від 21.01.2019 року, відповідно до якого податковий борг відповідача складає 2859,39 грн. (а. с. 15, 29).

Вказану вимогу відповідач отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 60 4. (а. с. 15, 29).

Відповідно до п. 60.6 ст. 60 ПК України, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Оскільки після вручення податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася, але борг відповідачем не було погашено, позивачем повторно податкова вимога не надсилалася (не вручалася).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що податковий борг на загальну суму 2859,39 грн., виник внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов`язання, а передбачені чинним законодавством заходи не призвели до повного погашення вказаного податкового боргу.

Крім того, суд звертає увагу, що в даній справі вимогами заявленого контролюючим органом позову є саме стягнення податкового боргу, тобто предметом доказування є обставини, що свідчать про наявність чи відсутність правових підстав з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, у той час як питання правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, як і питання правильності визначення у них суми відповідного податкового зобов`язання не є предметом даного спору.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 19.02.2019 року справа № 824/399/17-а (провадження № К/9901/53274/18).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог. На день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає стягненню у судовому порядку. Крім того, суд зазначає, що відповідачем вищевказані податкові повідомлення-рішення та податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку, не оскаржувались. Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми заборгованості на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Чернівецькій області щодо стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), податкового боргу на загальну суму 2642,70 грн. до місцевого бюджету, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, відтак, суд не стягує їх з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 73-77, 90, 139, 194, 205, 241-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), податковий борг на загальну суму 2642,70 грн. до місцевого бюджету.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: - Головне управління ДФС у Чернівецької області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ).

Відповідач: - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Дембіцький П.Д.