Справа № 826/26272/15
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Сорочка Є.О.

Федотова І.В.

при секретарі Білоус А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А.(далі - відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» (, МФО 321024) Оберемка Р.А. про визнання нікчемним договору банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 31545, укладеного між ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) та ПАТ «Європейський газовий банк» (, МФО 321024), що оформлене листом № 1109-4-21 від 28 квітня 2015 року.

- зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» (, МФО 321024) Оберемка Р.А. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника - ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) стосовно здійснення останньому виплати по відшкодуванню вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 31545;

- зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити необхідні дії для включення ОСОБА_1 в Загальний реєстр вкладників ПАТ «Європейський газовий банк» (, МФО 321024), які мають право на отримання відшкодування за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 31545.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. щодо невнесення інформації про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду за договором банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 31545;

- зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до договору банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 31545 на суму у розмірі 180 480 грн 00 коп.;

- в задоволені решті позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк», подала апеляційну скаргу, у якій зазначаючи про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач не набув право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а відтак, правомірно не був включений до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів. Скаржник зазначає, що договір позики на підставі якого було здійснено третьою особою переказ коштів на рахунок позивача не породжує правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки грошові кошти, які були перераховані позивачу останнім не отримані.

У відзиві на апеляційну скаргу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб підтримав правову позицію, яка міститься в апеляційній скарзі та стверджував про наявність правових підстав для скасування судового рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні, яке відбулось 17 липня 2019 року судом розглянуто клопотання, яке подано до суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі № 826/26272/15 у зв`язку з у зв`язку з розглядом Конституційним Судом України подання Верховного Суду України, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 липня 2015 року №13 щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», питання щодо чого порушено відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2015 року у справі № 826/9693/13-а.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Також в даному судовому засіданні протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів по справі та виклику свідків.

Стосовно решти клопотань, поданих до суду у зв`язку з розглядом справи, представник відповідача зазначив про недоцільність їх розгляду та повідомив суду про відсутність станом на час розгляду справи інших клопотань.

Протокольною ухвалою суду від 17 липня 2019 року для з`ясування всіх обставин по справі судом продовжено строк її розгляду на п`ятнадцять днів.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та поданого письмового відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 13 червня 2014 року між ПАТ «Європейський газовий банк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Вкладник) було укладено договір банківського рахунку № 31545, відповідно до умов якого, Банк відкриває Вкладнику поточний рахунок № НОМЕР_3 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

13 червня 2014 року між ПАТ «Завод «Екватор» (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір позики, за умовами якого Позикодавець передає у власність Позичальника грошові кошти у розмірі 180480 грн 00 коп., а Позичальник зобов`язується повернути їх Позикодавцю у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

На виконання умов вказаного договору, ПАТ «Завод «Екватор» перераховано на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 грошові кошти у розмірі 180 480 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 16 червня 2014 року № 1 та наданими до суду апеляційної інстанції випискою по рахунку та інформаційною довідкою (2 том а.с. 38 - 40).

Разом з тим, Постановою Правління Національного банку України від 16 липня 2014 року № 424 ПАТ «Європейський газовий банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 липня 2014 року № 57, розпочато процедуру виведення ПАТ «Європейський газовий банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 17 липня 2014 року по 17 жовтня 2014 року та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Європейський газовий банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова В.М.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення 13 жовтня 2014 року № 111 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Європейський газовий банк», відповідно до якого продовжено строки повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «Європейський газовий банк» на один місяць до 17 листопада 2014 року.

Постановою Правління Національного банку України від 17 листопада 2014 року № 725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 листопада 2014 року № 121 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» відкликано банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» розпочато процедуру ліквідації Банку строком на один рік з 18 листопада 2014 року по 17 листопада 2015 року. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Європейський газовий банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова В.М.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2014 року № 150 «Про призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Європейський газовий банк» призначено з 19 грудня 2014 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Європейський газовий банк» провідного юрисконсульта відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Оберемка Р.А.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано до відповідачів заяви (від 19 червня 2014 року, 25 вересня 2014 року, 26 листопада 2014 року, 31 березня 2015 року, 29 квітня 2015 року, 26 травня 2015 року) про виплату коштів та включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у відповідь на які відповідач 1 листом від 28 квітня 2015 року (вих. № 1110-4-21) зазначив, що договір банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 31545 та операція з внесення (перерахування) коштів по рахунку, відкритому на підставі даного договору є нікчемними, у відповідності до вимог п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є вкладником ПАТ «Єврогазбанк» на рахунках якого на момент віднесення банку до категорії неплатоспроможних знаходився вклад, відповідно на нього поширюються гарантії, встановлені ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Суд першої інстанції зазначив, що договір банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 31545 та операція з внесення (перерахування) коштів по рахунку, відкритому на підставі даного договору, який на думку Уповноваженої особи Фонду є нікчемним, укладений до початку віднесення ПАТ «Єврогазбанк» до категорії неплатоспроможних, розміщення вкладів відбулось до початку процедури виведення банку з ринку. Крім того, суд вказав на те, що відповідачами не доведено наявність визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав для визнання правочину нікчемним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

Частиною 1 ст. 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.

Згідно з положеннями ст. 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч. 4 ст. 26 цього Закону.

Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченої Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (ст. ст. 2, 25).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.

Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Як вбачається з матеріалів справи на дату прийняття постанови Правління Національного банку України від 16 липня 2014 року № 424 «Про віднесення ПАТ «Європейський газовий банк» до категорії неплатоспроможних» на поточному рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_3 відкритому відповідно до укладеного договору банківського рахунку № 31545 від 13 червня 2014 року, знаходилась сума 180 480 грн 00 коп.

Кошти на поточний рахунок позивача були зараховані шляхом їх перерахування ПАТ «Завод «Екватор» з призначенням платежу «перерахування позики співробітнику», що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 16 червня 2014 року.

Разом з тим, Уповноваженою особою Фонду позивача не було включено до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів ФГВФО.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI, є тимчасовою адміністрацією.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Частинами 3, 5 цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Закон № 4452-VI визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів ФГВФО не здійснюється.

Так, згідно з положеннями ст. ст. 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 цього Закону.

Як вбачається з листа від 28 квітня 2015 року, в якому повідомлялось про нікчемність договору банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 31545 та операцій з внесення перерахування коштів по рахунку, відкритому на підставі даного договору у відповідності до вимог п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад позивача не включено до перевірку вкладів для відшкодування фондом з огляду на те, що Уповноваженою особою Фонду встановлено нікчемність договору банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 31545 та операцій з внесення перерахування коштів по рахунку, відкритому на підставі даного договору у відповідності до вимог п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відтак, фактично відповідач зазначив про нікчемність переказів коштів (транзакцій), здійснених ПАТ «Завод «Екватор» 13 червня 2014 року.

Відповідно до п. 1-2 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Відповідачем 1 не зазначено, яке саме майно банку було безоплатно відчужено або взято зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента, не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між договором, укладеним між банком та позивачем, та настанням неплатоспроможності банку.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав укладення банком правочинів (у тому числі договорів), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI).

Зі змісту даної норми вбачається, що п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не може бути застосованим до договорів, укладених між позивачем і банком, а також між позивачем і ПАТ «Завод «Екватор», а також до транзакцій щодо переведення коштів від ПАТ «Завод «Екватор» на рахунок позивача, оскільки на підставі цих правочинів у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку.

Позивач набув статусу вкладника з огляду на укладення договору банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 31545, укладеного між ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) та ПАТ «Європейський газовий банк».

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. При цьому, перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення ст. 228 ЦК України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що Уповноваженою особою не доведено наявності підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону, для визнання нікчемним договору банківського рахунку, висновок про нікчемність укладеного з позивачем правочину є таким, що ґрунтується на припущеннях.

Також, відповідачем 1 не надано доказів наявності інших підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, внаслідок яких правочин з поповнення 16 червня 2014 року поточного рахунку позивача № НОМЕР_3 на суму 180 480 грн 00 коп., є нікчемним.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Уповноваженої особи залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 01 серпня 2019 року.