Справа № 420/311/19
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/311/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.,

секретаря судового засідання Чернецької О.А.,

за участю сторін:

представника позивача Варецького В.Б ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача Левенець А.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування, визнання протиправними та скасування наказів та поновлення на службі, -

В С Т А Н О В И В:

21.01.2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування, проведеного за фактом грубого порушення Правил дорожнього руху оперуповноваженим ВПН ГУНП в Одеській області від 09.11.2018 року в частині, що за порушення вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п. 1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пп. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що виразилось в особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванням 15.10.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п.п.7 п.5 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, рядового поліції ОСОБА_2 , оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнити зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.11.2018 року № 3959 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області рядового поліції Мєдвєдєва П.В.»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській від 19 грудня 2018 року № 1909 о/с з в частині звільнення зі служби в поліції рядового поліції ОСОБА_4 Вікторовича (0128382), відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію».

- зобов`язати відповідача - Головне управління Національної поліції в Одеській області, поновити на службі в поліції рядового поліції Мєдвєдєва Павла Вікторовича (0128382), оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- стягнути з Головною управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_2 грошове утримання за період вимушеного прогулу з 19 грудня 2018 року з дня звільнення зі служби в поліції по день фактичного поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на фактичні обставини справи щодо прийняття спірних наказів, зазначає, що при проведенні службового розслідування за фактом грубого порушення Правил дорожнього руху оперуповноваженим ВПН ГУНП в Одеській області, складанні висновку від 09.11.2018 року та виданні наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.11.2018 року № 3959 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області рядового поліції Мєдвєдєва П.В.», посадовими особами Головного управління Національної поліції в Одеській області грубо порушені вимоги Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018р. за № 1355/32807, що призвело до видання необґрунтованого та протиправного висновку від 09.11.2018 року та виданні протиправного наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.11.2018 року № 3959.

Як стверджує позивач, при проведенні службового розслідування, посадовими особами Головного управління Національної поліції в Одеській області не були прийняті усі необхідні заходи та порушено вимоги Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018р. за № 1355/32807.

Так, зазначає позивач, в порушення п.1 розд. 5 Порядку, посадовими особами Головного управління Національної поліції в Одеській області службове розслідування проведено не в повному обсязі, не встановлені суттєві факти, що мають значення для встановлення об`єктивної істини події, що мала місце 15.10.2018 року в м. Одесі на розі вул. Інглезі та вул. Гайдара за участю працівників Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Національної поліції України та оперуповноваженого ВПН Головного управління Національної поліції в Одеській області рядового поліції Мєдвєдєва П.В., що призвело до незаконних висновків за результатами розслідування, складання протиправного висновку від 09.11.2018 року, а також виданні протиправних наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.11.2018 року № 3959 та наказу по особовому складу від 19 грудня 2018 року № 1909 о/с.

Як стверджує позивач, посадовими особами та дисциплінарною комісією ГУНП в Одеській області, які проводили службове розслідування, не було направлено ОСОБА_2 в установленому порядку відповідний виклик, що є порушенням п. 16 розділу 5 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, п.п. 6-10 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Також, на думку позивача, при проведенні службового розслідування дисциплінарною комісією порушено вимоги ст. 15 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, оскільки його не було повідомлено про сам факт проведення службового розслідування, не було направлено виклик про надання пояснень.

Окрім того, як стверджує ОСОБА_2 , в порушення п. 6. ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарною комісією ГУНП в Одеській області визнано позивача винним у порушенні вимог ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось в особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванням 15.10.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, без врахування того, що не відповідають дійсності твердження, викладені у висновку від 09.11.2018 року про те, що рядовий поліції ОСОБА_2 від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння відмовився, при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини). Зазначене, як стверджує позивач, спростовується відомостями, що містяться у самому Висновку, де вказано, що також учасники ДТП були направлені в МКЛ № 11 м. Одеси для проведення медичного обстеження. За результатами досліджень, лікарями в працівників патрульної поліції та в рядового поліції ОСОБА_2 були наявні тілесні ушкодження, після чого останнім надана медична допомога та встановлені діагнози.

Таким чином, зазначає позивач у позовній заяві:

- у висновку доведено, що ОСОБА_2 було доставлено для проведення медичного обстеження в МКЛ №11 м. Одеси;

- за результатами проведеного медичного обстеження відсутній факт наявності у ОСОБА_2 алкогольного сп`яніння,

- відомості про знаходження ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння містяться тільки в поясненнях працівників УПП в Одеській області, що не відповідає дійсності, так як працівники УПП в Одеській області також були учасниками ДТП;

- відсутній факт грубого порушення Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_2 та відсутній факт керування 15.10.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, як зазначено у висновку від 09.11.2018 року, що підтверджується постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2018 року по справі про адміністративне правопорушення № 521/18730/18;

- згідно постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2018 року по справі про адміністративне правопорушення № 521/18730/18, судом встановлено, що ОСОБА_2 , не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та погодився проїхати до закладу охорони здоров`я для його проведення.

Також, позивач вказує, що дисциплінарною комісією та посадовими особами ГУНП в Одеській області при складанні висновку від 09.11.2018 року та виданні наказу від 21.11.2018 року № 3959 порушено пункт 3 стаття 19 Дисциплінарного статуту «Порядок застосування дисциплінарних стягнень», яким передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.01.2019 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову.

07.02.2019 року позивач усунув недоліки визначені ухвалою суду.

Ухвалою від 25.02.2019 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.03.2019 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання судом продовжено термін підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання.

19.03.2019 року (вх. №9969/19) від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов.

Так, у відзиві на позовну заяву відповідач, з посиланням на обставини та висновки, які встановлені в ході дисциплінарного провадження відносно позивача та нормативно обґрунтовуючи власні доводи положеннями п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію», п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, зазначає, що доводи позивача про те, що постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 03.12.2018 року по справі № 521/18730/18 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрито, та це нібито є реабілітуючим фактором у даній адміністративній справі є невірними, оскільки проаналізувавши постанову Малиновського районного суду міста Одеси, яку позивач додає до позову, ГУНП в Одеській області вважає її не законною та такою, що прийнята на підставі не вірно встановлених обставин у справі, не повному та не всебічному розгляді справи.

Також, відповідач зазначає, що посилання позивача на те, що його було звільнено під час перебування на лікарняному є безпідставними, оскільки довідки позивача не є документами, які звільняють його від виконання службових обов`язків.

Зважаючи на вищевикладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

19.03.2019 року (вх. № 9795/19) від представника відповідача надійшло клопотання про виклик та допит свідків.

28.03.2019 року (вх. № 11220/19) від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про необґрунтованість доводів представника відповідача, які викладено позовній заяві.

Також 28.03.2019 року (вх. № 11221/19) від представника позивача надійшла заява про внесення змін до позовних вимог, яку у підготовчому судовому засіданні 08.04.2019 року представник позивача просив суд залишити без розгляду.

03.04.2019 року (вх. № 12037/19) від представника відповідача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Ухвалою суду від 11.04.2019 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання судом залишено без розгляду заяву про внесення змін до позовних вимог, яка надійшло до суду 28.03.2019 року (вх. № 11221/19).

Ухвалою суду від 11.04.2019 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання судом задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків.

У підготовчому засіданні 08.04.2019 року представник позивача заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 11.04.2019 року судом задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі № 420/311/19, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 .

Вказаною ухвалою судом також відкладено підготовче засідання на 22.05.2019 року о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 22.05.2019 року судом задоволено клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі для вирішення питання про примирення сторін, зупинено провадження у справі № 420/311/19 до 08.07.2019 року та призначено підготовче засідання на 08.07.2019 року о 11 год. 00 хв.,

Ухвалою суду від 08.07.2019 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання судом поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 08.07.2019 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання судом закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті на 22.07.2019 року.

У судовому засіданні 22.07.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином та своєчасно.

У судовому засіданні 22.07.2019 року судом допитані у якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які склали присягу та були попереджені про кримінальну відповідальність про надання завідомо неправдивих свідчень.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач - ОСОБА_2 проходив службу в Головному управління Національної поліції в Одеській області на посаді оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Так, наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 07 липня 2017 року № 1124 о/с ОСОБА_2 (0128382) з 10.07.2017 року прийнято на службу до поліції та призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Захарівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з присвоєнням спеціального звання «капітан поліції» (а.с.17).

Наказом Головною управління Національної поліції в Одеській області від 08 лютого 2018 року № 200 о/с капітана поліції ОСОБА_2 (0128382) призначено на посаду оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнивши з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Захарівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (а.с.18).

Як вбачається з матеріалів справи 15.10.2018 року о 00:40 год. лейтенант поліції ОСОБА_5 керуючи службовим автомобілем «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Івана та Юрія Лип, з боку вул. Ген. Петрова у бік вул. Інглезі. Під`їхавши до нерегульованого перехрестя з вулицею Інглезі, лейтенант поліції ОСОБА_5 включивши покажчик лівого повороту почав виконувати маневр повороту у лівий бік на вул. Інглезі. Одночасно з цим по вул. Інглезі з боку вул. Космонавтів у бік вул. Іцхака Рабіна рухався автомобіль «MERSEDES BENZ Е 200», номерний знак НОМЕР_2 (Литовської реєстрації), під керуванням рядового поліції ОСОБА_2 , який керував ним на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Лейтенант поліції ОСОБА_5 не впевнившись у відсутності автомобілів по вул. Інглезі, почав виконувати маневр повороту на ліво, а рядовий поліції ОСОБА_2 , не обравши безпечну швидкість руху, допустив зіткнення автомобілів. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На місце події було направлено екіпаж у складі поліцейських патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Вербицького Б.Є. та рядового поліції Гибалюка В.С,

Судом встановлено, що 15.10.2018 року о 01:20 год. відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 282912 (а.с.65), в якому зазначено, що ОСОБА_2 14 жовтня 2018 року о 23 годині 40 хвилин керував автомобілем MERSEDES-BENZ E 200 державний номер НОМЕР_4 НОМЕР_5 , по вул. Інглезі, 13в, в м. Одеса, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До вказаного протоколу додано пояснення свідків, підписи яких містяться у ньому (а.с.66-68).

В поясненнях свідками зазначено, що позивач в їх присутності відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння і відмовився проїхати в медичний заклад.

Матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 були передані Управлінням патрульної поліції у м. Одесі на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси (справа № 521/18730/18, провадження по справі 3/521/7526/18).

Як вбачається з матеріалів справи, до ГУНП з Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП надійшла інформація про те, що в м.Одесі на розі вул.Інглезі та вул.Гайдара сталась дорожньо-транспортна пригода за участю працівників УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України і оперуповноваженого ВПН ГУНП в Одеській області рядового поліції Мєдвєдєва ОСОБА_7 . та у зв`язку із тим, що рядовий поліції ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відносно нього складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.14,15 Дисциплінарного статут Національної поліції України, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ №3609 від 19.10.2018 року «Про призначення службового розслідування», яким наказано створити дисциплінарну комісію та призначити службове розслідування за вищевказаним фактом (а.с.20-21, 75).

Судом встановлено, що в ході дисциплінарного розслідування старшим інспектором ОД ВІОС УКЗ ГУНП в Одеській області майором поліції Паладій Д.А. отримано пояснення від працівників УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України Рибалюк В.С ОСОБА_1 та Вербицького Б.Є. (а.с.69-71).

В матеріалах справи міститься копія акту про те, що в ході службового розслідування посадовими особами відповідача здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_8 для запрошення останнього для надання пояснень з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.10.2018 року та що під час розмови позивач пояснив, що з`явитись до відділу для надання пояснень не може, оскільки знаходиться на лікарняному (а.с.76).

Судом встановлено, що за результатами службового розслідування відносно позивача, 29.11.2018 року дисциплінарною комісією ГУНП в Одеській області складено висновок, який затверджено начальником ГУНП в Одеській області Д.В. Головін (а.с.22-25, 77-80).

Так, у вказаному висновку встановлено, що 15.10.2018 року до ГУНП в Одеській області з Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП надійшла інформація про те, що в м. Одесі на розі вул. Інглезі та вул. Івана та Юрія Лип сталась дорожньо-транспортна пригода за участю працівників УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України та оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору ВПН ГУНП в Одеській області рядового поліції Мєдвєдєва Павла Вікторовича (спеціальний жетон № 0128382), який діючих дисциплінарних стягнень не має.

Встановлено, що 14.10.2018 о 20:00 год., після отримання табельної вогнепальної зброї та проведеного інструктажу керівництвом УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України, автопатруль «Океан-0252» на службовому автомобілі «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_1 , у складі інспекторів 2-ї роти 4-го батальйону УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України лейтенанта поліції Іванюка ОСОБА_9 , 03.09.1992 р.п. (спеціальний жетон № 0002646) та лейтенанта поліції Іграєвського 01.10.1980 р.н. (спеціальний жетон № 0002647), які перебували в однострої з табельною вогнепальною зброєю та спеціальними засобами поліцейського примусу, заступили на маршрут патрулювання на території Малиновського району м. Одеси

Як зазначено у висновку, 15.10.2018 року о 00:40 год. лейтенант поліції ОСОБА_5 керуючи службовим автомобілем TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Івана та Юрія Лип, з боку вул. Ген. Петрова у бік вул. Інглезі. Під`їхавши до нерегульованого перехрестя з вулицею Інглезі, лейтенант поліції ОСОБА_5 включивши покажчик лівого повороту почав виконувати маневр повороту у лівий бік на вул. Інглезі. Одночасно з цим по вул. Інглезі з боку вул. Космонавтів у бік вул. Іцхака Рабіна рухався автомобіль «MERSEDES BENZ Е 200», номерний знак НОМЕР_2 (Литовської реєстрації), під керуванням рядового поліції ОСОБА_2 , який керував ним на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

В подальшому, зазначено у висновку, у зв`язку з тим, що лейтенант поліції ОСОБА_5 не впевнившись у відсутності автомобілів по вул. Інглезі, почав виконувати маневр повороту на ліво, а рядовий поліції ОСОБА_2 , не обрав безпечну швидкість руху, допустив зіткнення автомобілів. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На місце події було направлено екіпаж у складі поліцейських патрульної поліції 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Вербицького Б.Є. та рядового поліції ОСОБА_10 .С,

Як зазначено у висновку, в ході спілкування працівники УПП в Одеській області відчули від рядового поліції ОСОБА_2 різкий запах алкоголю з ротової порожнини та помітили нестійку ходу та почервоніння очей. Усвідомлюючи, що рядовий поліції ОСОБА_2 порушує підпункт «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, за порушення якого передбачена відповідальність згідно ст. 130 КУпАП, керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, працівники УПП в Одеській області запропонували позивачу пройти тест на вміст алкоголю за допомогою приладу «Драгер» та пройти медичний огляд в медичній установі, на що останній в присутності двох свідків відмовився. У зв`язку з чим відносно ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП.

Згідно висновку від 09.11.2018 року опитані інспектори УПП ОСОБА_6 та ОСОБА_11 підтвердили зазначені вище відомості, які також підтверджуються відеоматеріалами, наданими УПП в Одеській області.

Також учасники ДТП були направлені до МКЛ № 11 м. Одеси для проходження медичного освідування та за результатами дослідження, лікарями, в працівників патрульної поліції та рядового поліції ОСОБА_2 були виявлені тілесні ушкодження, після чого останнім надана медична допомога та, зокрема, позивачу встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом правої променевої кістки під питанням, різана рана правої кисті (ЄО Малиносткого ВП №30791).

Як зазначено у висновку, працівники поліції від госпіталізації відмовились, разом з цим лейтенант поліції Іванюк І.П., лейтенант поліції ОСОБА_12 визнані тверезими, а рядовий поліції ОСОБА_2 від проходження медичного освідування на стан сп`яніння відмовився, при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Разом з цим 15.10.2018 СУ ГУНП було внесено відомості до ЄРДР № 0000732 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудове слідство триває.

В ході службового розслідування рядовий поліції ОСОБА_2 від дачі пояснень по вище вказаним фактам відмовився, про що був складений відповідний акт.

Таким чином, зазначено у висновку, в ході службового розслідування було встановлено, що рядовий поліції ОСОБА_2 порушив вимоги ст. 1 Дисциплінарного статуту Національно поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванні 15.10.2018 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на вищевикладене, у висновку вказано, що комісія вважала б:

- службове розслідування відносно оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору ВПИ ГУНП в Одеській області рядового поліції рядового поліції Мєдвєдєва П.В. закінчити;

- за порушення вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національно поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванні 15.10.2018 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до пп.7 п.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національно поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337- VIIІ, рядового поліції ОСОБА_2 . оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнити зі служби в поліції.

29 листопада 2018 рок т.в.о. начальника ВПН ГУНП в Одеській області майором поліції О.В. Суржик складено подання про звільнення позивача зі служби в поліції (а.с.28).

На вказаному поданні міститься висновок старшого начальника УКЗ ГУНП в Одеській області та рішення по поданню Начальника ГУНП в Одеській області.

21 листопада 2018 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ №3959 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області рядового поліції Мєдвєдєва Павла Вікторовича» (а.с.26-27, 81-82), яким наказано за порушення вимог ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VІІІ, п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», пп.2.5 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, що виразилось у особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванні 15.10.2018 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до пп.7 п.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, рядового поліції ОСОБА_13 Павла Вікторовича, оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнити із служби в поліції.

22.11.2018 року посадовими особами відповідача складено акт про те, що 22.11.2018 року здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_8 та доведено до його відома, що згідно наказу №3959 від 21.11.2018 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення. Також, зазначено в акті, фотокопію наказу було направлено позивачу засобами зв`язку «Viber» та «Watsup» (а.с.83).

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №3959 від 21.11.2018 року, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ №1909 о/с від 19.12.2018 року, яким відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено з 20.12.2018 року зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення) рядового поліції ОСОБА_2 (0128382) оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області (а.с.19).

11.12.2018 року за вх. №9733 позивачем подано до голови дисциплінарної комісії ГУНП в Одеській області рапорт, в якому ОСОБА_2 просив змінити п.1 наказу №3959від 29.11.2018 року у зв`язку із прийняттям Малиновським районним судом м.Одеса постанови по справі №521/18730/18 (а.с.84). До вказаного рапорту позивачем було додано копію вказаної постанови.

Вважаючи висновок службового розслідування, проведеного за фактом грубого порушення Правил дорожнього руху оперуповноваженим ВПН ГУНП в Одеській області від 09.11.2018 року в частині, наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.11.2018 року № 3959, наказ Головного управління Національної поліції в Одеській від 19 грудня 2018 року № 1909 о/с в частині звільнення зі служби в поліції рядового поліції ОСОБА_2 протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову спірним правовідносинам на оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Регулювання правового становища осіб, які проходять службу в поліції здійснюється відповідно до спеціального законодавства, зокрема, Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Положеннями ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського. Так, ч. 1 вказаної статті визначено, що Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

1) у зв`язку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;

11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

При визначенні правомірності вказаних оскаржуваних наказів суд враховує, що відповідно до вимог ст.19 Закону N 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 66 Закону України "Про Національну поліцію" затверджено текст присяги поліцейського. Зміст тексту Присяги свідчить, що в основу поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, метою яких є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Таким чином, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Частиною 1, 2 та 3 статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч.2 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Так, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції (ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Згідно ч.ч.1-5 ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

З аналізу викладених вище норм судом вбачається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, види дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування.

Як вже встановлено судом Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ №3609 від 19.10.2018 року «Про призначення службового розслідування», яким наказано створити дисциплінарну комісію та призначити службове розслідування за вищевказаним фактом.

Підставою для ініціювання вказаного службового розслідування як вбачається з наказу є інформація, яка надійшла від ГУНП з Малиновського ВП м.Одесі ГУНП про те, що в м.Одесі на розі вул.Інглезі та вул.Гайдара сталась дорожньо-транспортна пригода за участю працівників УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України і оперуповноваженого ВПН ГУНП в Одеській області рядового поліції Мєдвєдєва ОСОБА_7 . та у зв`язку із тим, що рядовий поліції ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відносно нього складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП України.

Суд зазначає, що частина 4статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачає таку підставу для призначення службового розслідування як рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, натомість частиною п`ятою даної статті встановлено, що у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Вищевикладене свідчить про те, що на час прийняття відповідачем наказу №3609 від 19.10.2018 року, ГУНП в Одеській області було достеменно відомо про складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 11 ст. 15 Статуту, у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для участі в засіданні комісії. Виклик надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення (ч. 12 ст. 15 Статуту). Поліцейський, який з поважних причин не може прибути на засідання дисциплінарної комісії, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів (ч. 13 ст. 15 Статуту).

Такі самі права на захист, передбачені ст. 18 Статуту.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 18 Статуту, у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Однак, до суду не надано доказів того, що відповідачем було належним чином здійснено виклик позивача для надання пояснень, а саме, шляхом направлення виклику рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Таким чином, оскільки позивач не був ознайомлений у визначеному законом порядку про можливість надання пояснень, суд вважає, що позивач був позбавлений визначених прав, зокрема, на подання пояснень, додаткових доказів, на ознайомлення з матеріалами дисциплінарного провадження, на подання зауважень та клопотань про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи.

Так, суд зазначає, що єдиною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення є доводи відповідача про те, що позивач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження тесту на вміст алкоголю.

Як вже вказано судом, у судовому засіданні 22.07.2019 року судом допитані у якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які склали присягу та були попереджені про кримінальну відповідальність про надання завідомо неправдивих свідчень.

Так, свідок ОСОБА_6 , який працює інспектором патрульної поліції ГУНП в Одеській області повідомив суду, що прибув на місце події вже після дорожньо-транспортної пригоди де знаходились свідки, співробітники поліції, командир роти і позивач з ознаками стану алкогольного сп`яніння. Свідок зазначив, що позивач намагався уникнути проходження тесту на вміст алкоголю про зо зазначив при свідках.

Також, ОСОБА_6 повідомив, що супроводжував авто, в якому знаходився позивав до медичного закладу.

В свою чергу, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який працює інспектором патрульної поліції ГУНП в Одеській області повідомив суду, що він патрулював Малиновський район у складі патрулю №252 та є учасником ДТП, що мало місце 15.10.2018 року в м. Одесі на розі вул. Інглезі та вул. Гайдара за участю працівників Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Національної поліції України та оперуповноваженого ВПН Головного управління Національної поліції в Одеській області рядового поліції Мєдвєдєва П.В.

ОСОБА_5 повідомив, що після зіткнення патрульного автомобіля та автомобіля, яким кермував позивач, ОСОБА_2 вийшов та свідок помітив у нього кров на голові та з його мобільного телефону було викликано швидку. Свідок повідомив, що позивачу було надано першу медичну допомогу, люди принесли бинт, вату та нашатирний спирт. Після вказаного, ОСОБА_5 помітив, нестійку ходу позивача і алкогольний запах з порожнини рота. На запитання ОСОБА_5 чи вживав останній алкоголь ОСОБА_2 повідомив, що перебуває в шоковому стані.

Вказаний свідок повідомив, що від проходження тесту на алкогольне сп`яніння спеціальним технічним засобом Drager позивач відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_5 повідомив, що позивачу неодноразово пропонувалось пройти тест на вживання алкоголю Drager, однак він відмовлявся, проте повідомив, що пройде тесту в лікарні. Однак, в лікарні позивач знову ж таки відмовся від проходження тесту.

Таким чином, у вищевказаних поясненнях наявні суперечності щодо того, чи відмовлявся позивач від проходження тесту на вміст алкоголю в лікарні, а отже, вони не приймаються судом.

В свою чергу, в поясненнях свідків, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 282912 особами зазначено, що позивач в їх присутності відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння і відмовився проїхати в медичний заклад.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на пояснення свідків, які є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 282912, оскільки:

- по-перше, оцінка вказаним поясненням вже була надана у постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 29.11.2018 року по справі № 521/18730/18, яка набрала законної сили 10.12.2018 року;

- по-друге, особи вказали, що позивач відмовився, в тому числі, поїхати до медичного закладу, однак, як у висновку дисциплінарного розслідування, так і свідками, які допитані у судовому засіданні підтверджено, що позивач таки прибув до медичного закладу та йому встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом правої променевої кістки під питанням, різана рана правої кисті.

Разом з цим, до суду з боку ГУНП в Одеській області надано електронні докази, які, на думку відповідача, підтверджують правомірність прийняття спірних рішень (а.с.91, 101), а саме: відеофіксацію події за наслідками якої складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 282912.

Суд зазначає, що відео, яке надане відповідачем не є суцільним та складається з декількох уривків, з нього неможливо ідентифікувати осіб, які зображені, оскільки такі особи на камеру не представлялись.

В той же час, на відеозаписах особа, яка зовні схожа на позивача копія паспорта разом із фотографією якого міститься в матеріалах справи:

- отримує медичну допомогу в кареті швидкої (уривок №);

- знаходиться з перебинтованою рукою та повідомляє про сильний біль в руці (уривок №);

- на руку спершу накладено, а потім знято шину, запрошено пройти в приймальню медичного закладу, на пропозицію піти в лікарню особа дає позитивну відповідь та особа фактично погоджується пройти до медичного закладу (уривок №);

- особа уточняє твердження іншої особи, яка одягнута в однострій, що дійсно відмовляється пройти огляд, але на місці (уривок №).

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч.2 ст.72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами, зокрема електронними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з статтею 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Згідно з ч.4 ст.99 КАС України учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Однак, в порушення вимог вищевказаної статті відповідачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналу вищевказаних електронних доказів та вказані докази не засвідчені електронним цифровим підписом.

Таким чином, наданий відповідачем електронний доказ електронним цифровим підписом не засвідчений. Представником відповідача не повідомлено про місце знаходження оригінал відеофайлів, що містяться на диску. Досліджені диски містять кілька окремих розрізнених відеофайлів незначної тривалості. Суд погоджується з запереченнями представника позивача щодо неможливості у такому випадку встановити чи піддавались файли обробці чи іншим змінам.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що наданий відповідачем електронний доказу у вигляді диску для лазерних систем зчитування, що містить кілька відеофайлів, не є належним та допустимим та не може бути прийнятий судом до уваги.

Також судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення були предметом розгляду Малиновським районним судом м. Одеси (справа № 521/18730/18).

Судом встановлено, що постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.11.2018 року по справі № 521/18730/18, яка набрала законної сили 10.12.2018 року (номер рішення в ЄДРСР 78363057) (а.с.29-31) закрито справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діяннях складу адміністративного правопорушення.

Вказаним рішенням від 29.11.2018 року по справі № 521/18730/18, яке набрало законної сили 10.12.2018 року, судом, зокрема, встановлено відповідні обставини та зроблені наступні висновки:

- ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, однак погодився проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- в матеріалах справи № 521/18730/18 міститься відеозйомка з мобільного телефону поліцейського 2 роти 4 батальйону УПП в м. Одесі ДПП Іванюка І.П., яку він залучає до матеріалів справи відповідно до рапорту, що здійснювалась під час оформлення матеріалів щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Даний відеозапис підтверджує що ОСОБА_2 знаходиться у закладі охорони здоров`я та не заперечує щодо проходження медичного огляду на встановлення факту сп`яніння;

- як встановлено в судовому засіданні, в порушення зазначених положень законодавства, ОСОБА_2 , який повідомив, що не буде проходити огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, не було запропоновано здати аналізи для дослідження біологічного середовища;

- таким чином, відсутні об`єктивні дані на підтвердження наявності в діяннях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмови особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку, що обставини, встановлені під час службового розслідування, призначеного наказом №3609 від 19.10.2018 року «Про призначення службового розслідування» та викладені у висновку Дисциплінарною комісією ГУНП в Одеській області від 29.11.2018 року спростовуються обставинами, які встановлені у постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 29.11.2018 року по справі № 521/18730/18, яка набрала законної сили 10.12.2018 року.

В свою чергу інших, ніж досліджені судом належних та допустимих доказів з боку відповідача до суду не надано

Таким чином, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.11.2018 року № 3959 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору ВПН ГУНП в Одеській області рядового поліції Мєдвєдєва П.В.» та наказ Головного управління Національної поліції в Одеській від 19 грудня 2018 року № 1909 о/с з в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію» рядового поліції ОСОБА_2 (0128382), оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги позивача про:

- визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.11.2018 року № 3959 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору ВПН ГУНП в Одеській області рядового поліції Мєдвєдєва П.В.».

- визнання протиправним та скасування Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській від 19 грудня 2018 року № 1909 о/с з в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію» рядового поліції ОСОБА_2 (0128382), оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області.

- поновлення на службі в поліції ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області, підлягають задоволенню.

При цьому, зважаючи на те, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області наказ №1909 о/с від 19.12.2018 року, звільнено позивача зі служби в поліції з 20 грудня 2018 року, а отже, саме з цієї дати ОСОБА_2 підлягає поновленню.

Згідно ч. 1 ст. 94 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

В даному випадку, Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260.

Пунктом 9 розділу І вказаного Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

При цьому, згідно п. 4 Розділу XI ЗУ «Про національну поліцію», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В свою чергу, Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, відповідно до п.2 якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 вищезазначеного Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у відповідній частині.

В свою чергу, з аналізу положень вказаного Порядку вбачається, що при обчисленні середнього розміру грошового утримання за весь час вимушеного прогулу поліцейського, обрахуванню підлягає сума, виходячи із розміру середньоденного заробітку поліцейського та календарних днів вимушеного прогулу.

При цьому, колегія суд зазначає, що положеннями вказаного Порядку не вставлено механізму обрахування середньоденного грошового забезпечення поліцейських, а тому до застосування у цій частині підлягають положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджені постановою КМУ № 100 від 08 лютого 1995 року.

Внаслідок чого, враховуючи інформацію з наявної у матеріалах справи довідки про доходи позивача від 06.03.2019 року № 243 (а.с.88), судом встановлено, що сума середньоденного заробітку позивача складає 368,87 грн. (11065,99 (сума грошового забезпечення позивача за вересень)/30(кількість календарних днів у вересні).

При здійсненні розрахунку, суд приймає до уваги суму грошового забезпечення позивача саме за вересень 2018 року, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що з 17.10.2018 року по 20.12.2018 року позивач перебував на лікарняному та сема грошового забезпечення за вересень 2018 року є сумою грошового забезпечення за повний місяць.

В той же час, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача, за період з 20.12.2018 року ( день з якого звільнено позивача) по 21.07.2019 року (дата ухвалення рішення судом про поновлення позивача на службі) становить 78938,18 грн. (368,87 грн. (розмір середньоденного грошового забезпечення) помножені на 214 (загальна кількість календарних днів вимушеного прогулу).

Відповідно до ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Середньомісячна заробітна плата позивача, відповідно до довідки про доходи №243 від 06.03.2019 року (а.с.88), складає 10541,98 грн. і в цій частині підлягає негайному стягненню.

В свою чергу, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині вимог про визнання протиправним та скасування Висновок службового розслідування, проведеного за фактом грубого порушення Правил дорожнього руху оперуповноваженим ВПН ГУНП в Одеській області від 09.11.2018 року в частині, що за порушення вимог ст. 1 Дисциплінарного Статуту національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337- VIII, п. 1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пп. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що виразилось в особистій недисциплінованості, грубому порушенні Правил дорожнього руху, керуванням 15.10.2018 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п.п.7 п.5 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, рядового поліції ОСОБА_2 , оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнити зі служби в поліції, суд виходить з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (ч.1 ст.5 КАС України).

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Складені відповідачем Висновок службового розслідування - це письмовий документ, в якому зафіксовані певні обставини, що можуть бути в подальшому використані при прийнятті рішення уповноваженим органом (особою). Вони не мають обов`язкового характеру, а тому не є ні нормативно-правовим актом, ні актом індивідуальної дії, тобто не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, що породжують для суб`єкта господарювання певні правові наслідки, регулюють ті чи інші відносини і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Тобто, таким висновок має констатуючий, а не владно-зобов`язуючий характер, позаяк не містять обов`язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для позивача.

Отже, Висновок службового розслідування є носієм певної інформації про виявлені відповідачем порушення, на підставі якого приймається відповідне рішення ГУ НП в Одеській області, а тому оцінка такого висновку, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на його підставі.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування Висновок службового розслідування, проведеного за фактом грубого порушення Правил дорожнього руху оперуповноваженим ВПН ГУНП в Одеській області від 09.11.2018 року в частині не підлягають задоволенню, оскільки такий висновок не породжує для позивача будь-яких юридичних наслідків та не впливають на його права й обов`язки.

Вирішуючи дані позовні вимоги, судом враховано правові висновки Верховного Суду, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при розгляді цієї справи, викладені:

- у постанові від 17.01.2018 у справі № 1570/7146/12, в якій зазначається наступне: «…Тобто, акт перевірки має констатуючий, а не владно-зобов`язуючий характер, позаяк не містить обов`язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для платника. Виходячи з наведеного, дії контролюючого органу щодо складання акта перевірки не порушують права чи інтереси особи, а відтак підстави для задоволення такої позовної вимоги відсутні»;

- у постанові від 21.08.2018 року у справі № 712/10317/17, в якій зазначається, зокрема, що: «...З огляду на те, що в правовому регулюванні приймає участь саме те рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права та обов`язки позивача, то дії такого суб`єкта владних повноважень або його посадової особи, які здійснюються у процедурі, яка передує прийняттю рішення не можуть бути окремим предметом судового розгляду, так як такі дії не мають безпосереднього впливу на правовий статус особи, яка звернулась із позовом до суду за захистом свого порушеного права. Безпосередній вплив на обсяг прав такого платника має постанова про адміністративне правопорушення, яка приймається на підставі низки процесуальних дій посадової особи суб`єкта владних повноважень».

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов`язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не повинен втручатися в його компетенцію.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі Гірвісаарі проти Фінляндії зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи положення ст.139 КАС України, судових витрат, які б підлягали стягненню з відповідача на користь позивача судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування, визнання протиправними та скасування наказів та поновлення на службі задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.11.2018 року № 3959 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору ВПН ГУНП в Одеській області рядового поліції Мєдвєдєва П.В.».

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській від 19 грудня 2018 року № 1909 о/с з в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію» рядового поліції ОСОБА_2 (0128382), оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Поновити на службі в поліції ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області з 20 грудня 2018 року.

Стягнути з Головною управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за період вимушеного прогулу з 20 грудня 2018 року по 21 липня 2019 року у розмірі 78938,18 грн. (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень 18 копійок) без урахування податків і обов`язкових платежів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на службі в поліції ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого 1-го міжрайонного сектору відділу протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області з 20.12.2018 року та в частині стягнення з Головною управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 20 грудня 2018 року по 21 липня 2019 року за 1 (один) місць у розмірі 10541,98 грн. (десять тисяч п`ятсот сорок одна грн. 8 коп.) без урахування податків і обов`язкових платежів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписано суддею 01.08.2019 року.

Суддя Корой С.М.

.