Справа № 509/2535/19
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/2535/19
УХВАЛА

07 серпня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - Одеська митниця ДФС України, про визнання неправомірною та скасування постанови, визнання постанови такою, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

20.05.2019 позивач звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Овідіопольського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2018 ВП № 57774649 з примусового виконання постанови Одеської митниці ДФС № 1866/50000/18 від 15.08.2018 про накладення на позивача штрафу в розмірі 680786,49 грн; визнати постанову Одеської митниці ДФС № 1866/50000/18 від 15.08.2018 такою, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Овідіополського районного суду Одеської області від 21.05.2019 матеріали справи № 509/2535/19 передано до Одеського окружного адміністративного суду відповідно до ст.29 КАС України.

11.06.2019 вищезазначена справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду і за результатами автоматичного розподілу справ між суддями головуючим у справі визначено суддю Завальнюка І.В.

Ухвалою судді від 14.06.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали на усунення недоліків.

Зокрема, дослідивши позовні матеріали, суд дійшов висновку, що пред`явлена позовна заява подана після закінчення строків, установлених законом для звернення до суду із даними вимогами та без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Так, згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З огляду на матеріали адміністративного позову, позивач оскаржує постанову державного виконавця Овідіопольського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2018 ВП № 57774649, про яку, як зазначено у позові, йому стало відомо 29.11.2018 - з дня отримання вказаної постанови, отже десятиденний строк звернення до суду із даними вимогами сплинув 10.12.2018, тоді як із даним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся 20.05.2019.

Таким чином, матеріали адміністративного позову свідчать про недотримання ОСОБА_1 встановленого законом спеціального десятиденного строку на звернення до суду із даними вимогами і позивач будь-яких підстав для поновлення вказаного строку не зазначив.

Відповідно до ст.123 КАС України позивачу повідомлено про необхідність звернутися до суду з обґрунтованою заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даними вимогами.

08.07.2019 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку звернення до суду із даними позовними вимогами, в обґрунтування якої позивач зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження, яку позивач отримав 29.11.2018, не містила у собі відомостей про дату надходження виконавчого документа до органу державної виконавчої служби, а тому позивачу про це відомо не було. В свою чергу, із матеріалами виконавчого провадження позивач ознайомився 26.04.2019, проте пропустив спеціальний десятиденний строк не звернення до суду із даними вимогами з поважних причин, якими на його думку є неоднозначне тлумачення законодавства з приводу строків звернення до виконання та зумовлена цим складність юридичного питання, необхідність звернення за правовою допомогою та необхідність значного часу для підготовки позову до суду.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Завальнюка І.В. у щорічній відпустці, заява надійшла для розгляду 05.08.2019.

Дослідивши матеріали адміністративного позову у поєднанні із наведеними позивачем аргументами щодо визнання причин пропущення ним строку на звернення до суду із даними позовними вимогами поважними, суд дійшов висновку про їх неповажність, з огляду на наступне.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України N 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При визначенні початку перебігу строку звернення до адміністративного суду та, відповідно, вирішенні питання про дотримання, чи порушення позивачем цього строку, суду, насамперед, слід з`ясувати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

В даному випадку, позивач, який дізнався про порушення своїх прав 29.11.2018 - з дня отримання оскаржуваної постанови, проте реалізував своє право на судовий захист 20.05.2019, просить поновити йому спеціальний десятиденний строк на звернення до суду, посилаючись на поважність причин його пропуску, якими на його погляд є складність для розуміння початку відліку таких строків та сам процес підготовки звернення за судовим захистом.

Слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Однак позивачем не наведено жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та не підтверджені належними доказами.

При викладених вище обставинах, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. В той же час, вказаних обставин судом не встановлено. При цьому, вимоги процесуального закону щодо встановлення спеціального десятиденного строку на оскарження рішення, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, є чіткими, зрозумілими та не передбачають неоднозначного тлумачення.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.169 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - Одеська митниця ДФС України, про визнання неправомірною та скасування постанови, визнання постанови такою, що не підлягає виконанню - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк