Справа № 826/12280/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2019 року №826/12280/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шмідт Катерини Валеріївни про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шмідт Катерини Валеріївни (далі також - відповідач, приватний виконавець), в якому просить :

- визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Шмідт Катерини Валеріївни, яка полягає у неприйнятті рішення про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №56393395;

- зобов`язати приватного виконавця Шмідт Катерину Валеріївну винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №56393395 до розгляду питання по суті.

Ухвалою суду від 09.08.2018 відкрито провадження у справі №826/12280/18, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що всупереч обов`язку, визначеному статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець не прийняла постанову про зупинення виконавчого провадження, отримавши клопотання позивача з доказами щодо звернення заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони виконавчого провадження.

Відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву просила відмовити у її задоволенні, стверджуючи про необґрунтованість позову, оскільки позивачем при зверненні до приватного виконавця з клопотанням про зупинення виконавчих дій не надано відповідних доказів щодо наявності передбачених законом підстав для такого зупинення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця Шмідт Катерини Валеріївни перебуває виконавчий напис нотаріуса від 26.07.2018 №15266, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м.Києва Чуловським В.А. щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості останнього перед ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 440 339,23 грн.

Постановою приватного виконавця від 14.05.2018 відкрито виконавче провадження №56393395.

Згідно з доводами позивача 02.07.2018 між ним та ОСОБА_2 укладено угоду про заміну сторони зобов`язання за договором кредиту від 15.07.2008 №030.29-50/384-С, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», а також за іпотечним договором від 15.07.2018 №030.29-50/384.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про заміну сторони у виконавчому провадженні №56393395, який ухвалою від 11.07.2018 відкрив провадження у справі №761/25314/18, призначивши судове засідання щодо розгляду згаданої заяви на 31.08.2018.

З огляду на вказані обставини 24.07.2018 ОСОБА_1 на підставі пункту 5 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до приватного виконавця з клопотанням про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 11.07.2018 у справі №761/25314/18 про заміну сторони виконавчого провадження.

Листом від 24.07.2018 №1452 приватний виконавець повідомила ОСОБА_1 про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 3 цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами першою та другою статті 18 названого Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Частиною першою статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій.

Зокрема згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 названого Закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У свою чергу відповідно до пункту 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що підставою для зупинення вчинення виконавчих дії є звернення до суду із заявою про заміну сторони саме її правонаступником, а не будь-якою іншою особою.

Відтак, обов`язок виконавця зупинити вчинення виконавчих дій виникає виключно у разі отримання інформації про звернення до суду із заявою про заміну сторони саме її правонаступником, а не будь-якою іншою особою.

Як вбачається зі змісту листа від 24.07.2018 №1452, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні клопотання від 24.07.2018 про зупинення вчинення виконавчих дій, приватний виконавець виходила з того, що станом на 24.07.2018 виконавцем не отримано інформації та документального підтвердження щодо підстав вибуття сторони вищевказаного виконавчого провадження та інформації щодо особи, яка є законним правонаступником вибулої сторони цього виконавчого провадження. В ухвалі Шевченківського районного суду м.Києва від 11.07.2018 у справі №761/25314/18 міститься загальна інформація змісту поданої заяви про заміну сторони виконавчого провадження, з якого неможливо дійти висновку про те, що мова йде про заміну сторони саме правонаступником.

Суд погоджується з такими доводами відповідача щодо відсутності у неї законодавчо визначених підстав для зупинення вчинення виконавчих дій, а тому позовні вимоги про визнання протиправною її бездіяльності щодо неприйняття рішення про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №56393395 на підставі клопотання позивача від 24.07.2018, є необґрунтованими та задоволенню судом не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шмідт Катерини Василівни (04053, м.Київ, вул.Стрітенська, 13) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко