Справа № 349/624/19
Суддя: Лошак О. О.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 349/624/19
Провадження № 2-а/349/12/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 серпня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря судового засідання Сірко І.В.

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 349/624/19 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування позову зазначив, що 27 березня 2019 року інспектором патрульної поліції у Львівській області Харатіним С.В. було винесено постанову серія НК № 504654 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови, він 27 березня 2019 року близько 19 год. 00 хв. на автодорозі Західний підхід м. Львова 8 км. керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz ML 250, номерний знак НОМЕР_1 не ввімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні у світлу пору доби за населеним пунктом, а також не передав на вимогу працівника поліції посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач зазначає, що, по-перше, денні ходові вогні на його транспортному засобі встановлені заводом виробником, і включаються вони автоматично при запуску мотора і навіть примусово їх виключити при заведеному моторі неможливо, аналогічно, при зупинці автомобіля та виключенні мотора вони вимикаються. Оскільки він рухався по дорозі, і мотор працював, то денні ходові вогні в русі були увімкнені. По-друге, він рухався і був зупинений у межах населеного пункту Холодновідка, а денні ходові вогні повинні бути включені поза межами населеного пункту, тому у інспектора не було підстав зупинити його автомобіль за зазначене правопорушення. Проте інспектором патрульної поліції даний факт було проігноровано. Разом з тим, працівник поліції виніс відносно нього постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тоді як відповідальність за вказане правопорушення, передбачена ст. 125 КУпАП. На вказане заперечення поліцейський не відреагував та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також за ч.1 ст.126 КУпАП, хоча він мав при собі, та пред`явив посвідчення водія та документи на транспортний засіб. У зв`язку з наведеним, позивач вважає оспорювану постанову протиправною та просить її скасувати, закривши провадження відносно нього за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити даний позов.

Відповідач у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав клопотання про відкладення судового засідання, чи слухання справи без його участі, не подав відзиву на позов, про місце, дату і час судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку.

Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини, та зазначає зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 504654 від 27 березня 2019 року, ОСОБА_1 27 березня 2019 року близько 19 год. 00 хв. на 8 км. автодороги Західний підхід м. Львова, керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz ML 250, номерний знак НОМЕР_1 не ввімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні у світлу пору доби за населеним пунктом, а також не передав на вимогу працівника поліції посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 9.8, та 2.1 а), 2.1 б), 2.1 ґ) Правил дорожнього руху України, та накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 122, ч. 1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, особою, щодо якої її винесено. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, у вигляді накладення штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Так, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом відповідно до п. 9.1 «г» Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 9.8 Правил дорожнього руху, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Із змісту адміністративного позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 не розпочав рух і транспортного засобу і не змінював його напрямок, коли його зупинили працівники поліції, а рух почав ще в місті. Тобто в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки відповідальність за вказаною нормою настає при порушенні правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

Разом з тим, при винесенні оскаржуваної постанови інспектором, всупереч ст. 245 КУпАП, не було вжито заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідженні всіх обставин справи. Відповідачем не надано доказів, зокрема пояснень інших учасників руху, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і відеозапису на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Отже, оскільки позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Разом з тим, в матеріалах справи також відсутні докази, того, що відповідач керував транспортним засобом без посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб та страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чи не передав їх на вимогу працівника поліції.

Відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність того що позивачем дійсно скоєно зазначені правопорушення, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія. Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст. 62 Конституції України.

Таким чином, оскільки позивач заперечує скоєння правопорушення, доказів його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП відповідачем не надано, суд приходить висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні зазначених правопорушень, та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 241-244, 286 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнитиповністю.

Скасувати постанову інспектора управління патрульної поліції у Львівській області Харатіна Сергія Володимировича серії НК №504654 від 27 березня 2019 рокупро накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять грн.) гривень.

Закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О.Лошак