Справа № 520/72/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 р.Справа № 520/72/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 23.04.19 по справі № 520/72/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІА ТРЕЙД" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІА ТРЕЙД» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просило суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р1» № 2 від 27.09.2018 року; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» №2 від 27.09.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області винесені, на думку позивача, без врахування приписів чинного законодавства.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р1» № 2 від 27.09.2018 року.

Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» №2 від 27.09.2018 року.

Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА ТРЕЙД» (, 61176, м. Харків, вул. Амосова, буд. 56, кв. 56) сплачений судовий збір в сумі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «ВІА ТРЕЙД» з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Схід-Опт-Торг» за грудень 2015 року, ТОВ «Рейлтек» за грудень 2015 року, ТОВ «ПСВ-Енергопроммонтаж» за лютий 2016 року, ТОВ «Тікаль» за лютий 2016 року, ТОВ «Імпортбудпроект» за лютий 2016 року, ТОВ «Селма Груп» за квітень 2016 року, ТОВ «Мегапром - Плюс» за червень 2016 року, ТОВ «Сістем-Літл» за липень - вересень 2016 року, ТОВ «Барроуз Груп» за серпень 2016 року, ДП «СДІ-Україна» за серпень, вересень 2016 року, ТОВ «БЦ Інвест» за вересень, жовтень 2016 року, ТОВ «Проф-Корпорація» за жовтень 2016 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

За результатом перевірки складено Акт Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (податковий номер 38278412) з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Схід-Опт-Торг» (податковий номер 39697538) за грудень 2015 року, ТОВ «Рейлтек» (податковий номер 39595099) за грудень 2015 року, ТОВ «ПСВ-Енергопроммонтаж» (податковий номер 38141595) за лютий 2016 року, ТОВ «Тікаль» (податковий номер 39324250) за лютий 2016 року, ТОВ «Імпортбудпроект» (податковий номер 39285394) за лютий 2016 року, ТОВ «Селма Груп» (податковий номер 40261448) за квітень 2016 року, ТОВ «Мегапром - Плюс» (податковий номер 40373174) за червень 2016 року, ТОВ «Сістем-Літл» (податковий номер 40091203) за липень - вересень 2016 року, ТОВ «Барроуз Груп» (податковий номер 40548691) за серпень 2016 року, ДП «СДІ-Україна» (податковий номер 40633488) за серпень, вересень 2016 року, ТОВ «БЦ Інвест» (податковий номер 40372701) за вересень, жовтень 2016 року, ТОВ «Проф-Корпорація» (податковий номер 40632711) за жовтень 2016 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг) №3709/20-40-14-12-11/38278412 від 06.09.2018 року (надалі - Акт перевірки)

Згідно висновків Акту перевірки ТОВ «ВІА ТРЕЙД» порушено:

- п.п.185.1 ст.185 та п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) в результаті завищено податкові зобов`язання на суму ПДВ 50338,38 грн., у т.ч. у серпні 2016 року у сумі 23475,40 грн., у вересні 2016 року у сумі 26862,98 грн., внаслідок непідтвердження здійснення господарських операцій з контрагентом покупець ДП «СДІ-Україна» (податковий номер 40633488);

- п.п. 185.1 ст. 185 та п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) в результаті чого занижено податкові зобов`язання на суму ПДВ 50338,38 грн., у т.ч. у серпні 2016 року у сумі 23475,4 грн., у вересні 2016 року сумі 26862,98 грн., внаслідок поставки товару за невідомим напрямком;

- п. п.44.1 ст.44, п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) внаслідок завищена суми податкових зобов`язань по операціям оформленим, як реалізація товарів, на загальну суму ПДВ 441603 грн., у т.ч. у грудні 2015 року у сумі 98113 грн., у лютому 2016 року у сумі 30116 грн., у квітні 2016 року у сумі 18368 грн., у червні 2016 року у сумі 19211 грн., у липні 2016 року у сумі 27063 грн., у серпні 2016 року у сумі 99285 грн., у вересні 2016 року у сумі 83912 грн. та у жовтні 2016 року у сумі 65535 грн.;

- пп. «а» п. 198.1, абзаців першого і другого пп. 198.3 ст. 198, та п.201.1, п. 201.7 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 434663 грн., у т.ч. у грудні 2015 року у сумі 86185 грн., у лютому 2016 року у сумі 74885 грн., у квітні 2016 року у сумі 17804 грн., у червні 2016 року у сумі 18155 грн., у липні 2016 року у сумі 26102 грн., у серпні 2016 року у сумі 86555 грн., у вересні 2016 року у сумі 69256 грн. та у жовтні 2016 року у сумі 55721 грн.;

- п.200.1, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) внаслідок завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 44769 грн. за лютий 2016 року.

На підставі висновків Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області було винесено податкове повідомлення-рішення № 2 від 27.09.2018 року, яким ТОВ «ВІА ТРЕЙД» зменшено суму податкових зобов`язань зі сплати ПДВ на суму 441603,00, зменшено податковий кредит з ПДВ на суму 434663,00 грн. та податкове повідомлення-рішення №2 від 27.09.2018 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 44769,00 грн.

В послідуючому позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що ТОВ «ВІА ТРЕЙД» виконані умови для формування податкового кредиту щодо господарських операцій з ТОВ «Схід-Опт-Торг», ТОВ «Рейлтек», ТОВ «ПСВ-Енергопроммонтаж», ТОВ «Тікаль», ТОВ «Імпортбудпроект», ТОВ «Селма Груп», ТОВ «Мегапром - Плюс», ТОВ «Сістем-Літл», ТОВ «Барроуз Груп», ТОВ «БЦ Інвест», ТОВ «Проф-Корпорація».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як вбачається із змісту акту перевірки №3709/20-40-14-12-11/38278412 від 06.09.2018 року, фактичною підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень став аналіз правовідносин ТОВ «ВІА ТРЕЙД» з ТОВ «Схід-Опт-Торг», ТОВ «Рейлтек», ТОВ «ПСВ-Енергопроммонтаж», ТОВ «Тікаль», ТОВ «Імпортбудпроект», ТОВ «Селма Груп», ТОВ «Мегапром - Плюс», ТОВ «Сістем-Літл», ТОВ «Барроуз Груп», ДП «СДІ-Україна», ТОВ «БЦ Інвест», ТОВ «Проф-Корпорація».

Судовим розглядом встановлено, що 20.07.2015 року між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (Покупець) та ТОВ «Схід-Опт-Торг» (Постачальник) укладено договір поставки № 20-07/2015, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

ТОВ «Схід-Опт-Торг» на підставі вказаної господарської операції складено податкову накладну №10 від 07.12.2015 року.

На підтвердження факту передачі товару позивачем надано видаткову накладну № 472 від 07.12.2015 року.

Також, позивачем на підтвердження факту перевезення товару надано товарно-транспортну накладну № 472 від 07.12.2015 року.

Розрахунок між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» та ТОВ «Схід-Опт-Торг» здійснено в безготівковій формі згідно платіжних доручень № 1832 від 16.12.2015 року, № 1816 від 07.12.2015 року.

01.07.2016 року між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (Покупець) та TOB «Сістем-Літл» (Постачальник) укладено договір поставки № 010716, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

TOB «Сістем-Літл» на підставі вказаної господарської операції складено податкові накладні № 9156 від 05.09.2016 року, № 9019 від 22.08.2016 року, № 8034 від 15.08.2016 року, № 7008 від 08.08.2016 року, № 6908 від 01.08.2016 року, № 6881 від 25.07.2016 року, №9192 від 12.09.2016 року.

На підтвердження факту передачі товару позивачем надано видаткові накладні № 257-9 від 25.07.2016 року, № 108-7 від 01.08.2016 року, № 808-10 від 08.08.2016 року, № 158-15 від 15.08.2016 року, № 228-13 від 22.08.2016 року, № 509-11 від 05.09.2016 року, № 129-9 від 12.09.2016 року.

Також, позивачем на підтвердження факту перевезення товару надано товарно-транспортні накладні № 257-9 від 25.07.2016 року, № 108-7 від 01.08.2016 року, № 808-10 від 08.08.2016 року, № 158-15 від 15.08.2016 року, № 228-13 від 22.08.2016 року, № 509-11 від 05.09.2016 року, № 129-9 від 12.09.2016 року.

19.09.2018 року між TOB «Сістем-Літл» та ДП «СДІ-Україна» укладено договір відступлення права вимоги щодо зобов`язань ТОВ «ВІА ТРЕЙД» перед ТОВ «Сістем-Літл».

Заборгованість ТОВ «ВІА ТРЕЙД» перед ДП «СДІ-Україна» передано за розподільчим балансом до ПП «ВОСТОК ТРЕЙД 2017» згідно протоколу спільних зборів учасників TOB «ВІА ТРЕЙД» та ПП «ВОСТОК ТРЕЙД 2017» від 22.09.2017 року.

Крім того, 01.12.2015 року між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (Покупець) та ТОВ «Рейлтек» (Постачальник) укладено договір поставки № 01/12-2015, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

ТОВ «Рейлтек» на підставі вказаної господарської операції складено податкові накладні № 23 від 14.12.2015 року, № 43 від 21.12.2015 року.

На підтвердження факту передачі товару позивачем надано видаткові накладні №328 від 14.12.2015 року, №333 від 21.12.2015 року.

Також, позивачем на підтвердження факту перевезення товару надано товарно-транспортні накладні №328 від 14.12.2015 року, №333 від 21.12.2015 року.

Розрахунок між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» та ТОВ «Рейлтек» здійснено в безготівковій формі згідно платіжних доручень №1838 від 21.12.2015 року, № 1859 від 11.01.2016 року.

15.02.2016 року між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (Покупець) та ТОВ «ПСВ-Енергопроммонтаж» (Постачальник) укладено договір поставки № 03, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

ТОВ «ПСВ-Енергопроммонтаж» на підставі вказаної господарської операції складено податкову накладну № 56 від 15.02.2016 року.

На підтвердження факту передачі товару позивачем надано видаткову накладну №56-152 від 15.02.2016 року.

Також, позивачем на підтвердження факту перевезення товару надано товарно-транспортну накладну №56-152 від 15.02.2016 року.

Заборгованість ТОВ «ВІА ТРЕЙД» перед «ПСВ-Енергопроммонтаж» передано за розподільчим балансом до ПП «ВОСТОК ТРЕЙД 2017» згідно протоколу спільних зборів учасників ТОВ «ВІА ТРЕЙД» та ПП «ВОСТОК ТРЕЙД 2017» від 22.09.2017 року.

01.02.2016 року між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (Покупець) та ТОВ «Тікаль» (Постачальник) укладено договір поставки № 02, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

ТОВ «Тікаль» на підставі вказаної господарської операції складено податкову накладну № 10 від 08.02.2016 року.

На підтвердження факту передачі товару позивачем надано видаткову накладну №1326 від 08.02.2016 року.

Також, позивачем на підтвердження факту перевезення товару надано товарно-транспортну накладну №1326 від 08.02.2016 року.

Розрахунок між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» та ТОВ «Тікаль» здійснено в безготівковій формі, що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Також, 01.04.2016 року між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (Покупець) та ТОВ «Селма Груп» (Постачальник) укладено договір поставки № 30, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

ТОВ «Селма Груп» на підставі вказаної господарської операції складено податкову накладну № 1 від 04.04.2016 року.

На підтвердження факту передачі товару позивачем надано видаткову накладну №04041 від 04.04.2016 року.

Також, позивачем на підтвердження факту перевезення товару надано товарно-транспортну накладну №04041 від 04.04.2016 року.

Розрахунок між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» та ТОВ «Селма Груп» здійснено в безготівковій формі, що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Крім того, 20.01.2016 року між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (Покупець) та ТОВ «Імпортбудпроект» (Постачальник) укладено договір поставки № 3, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

ТОВ «Імпортбудпроект» на підставі вказаної господарської операції складено податкову накладну № 8 від 18.02.2016 року.

На підтвердження факту передачі товару позивачем надано видаткову накладну № РН-0000009 від 18.02.2016 року.

Також, позивачем на підтвердження факту перевезення товару надано товарно-транспортну накладну №02-2 від 18.02.2016 року.

Розрахунок між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» та ТОВ «Імпортбудпроект» здійснено в безготівковій формі, що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Крім того, 06.06.2016 року між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (Покупець) та ТОВ «Мегапром-Плюс» (Постачальник) укладено договір поставки № 7, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

ТОВ «Мегапром-Плюс» на підставі вказаної господарської операції складено податкову накладну № 38 від 06.06.2016 року.

На підтвердження факту передачі товару позивачем надано видаткову накладну № РН-0606/09 від 06.06.2016 року.

Також, позивачем на підтвердження факту перевезення товару надано товарно-транспортну накладну №0606/09 від 06.06.2016 року.

Розрахунок між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» та ТОВ «Мегапром-Плюс» здійснено в безготівковій формі, що підтверджується випискою з банківського рахунку.

24.10.2016 року між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (Покупець) та ТОВ «Проф-Корпорація» (Постачальник) укладено договір поставки № 24, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

ТОВ «Проф-Корпорація» на підставі вказаної господарської операції складено податкову накладну № 30 від 24.10.2016 року.

На підтвердження факту передачі товару позивачем надано видаткову накладну № 138 від 24.10.2016 року.

Також, позивачем на підтвердження факту перевезення товару надано товарно-транспортну накладну № 138 від 24.10.2016 року.

Розрахунок між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» та ТОВ «Проф-Корпорація» здійснено в безготівковій формі, що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Також, 19.09.2016 року між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (Покупець) та ТОВ «БЦ Інвест» (Постачальник) укладено договір поставки № 22, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

ТОВ «БЦ Інвест» на підставі вказаної господарської операції складено податкові накладні № 1017 від 10.10.2016 року, № 320 від 03.10.2016 року, № 2609 від 26.09.2016 року, № 1914 від 19.09.2016 року.

На підтвердження факту передачі товару позивачем надано видаткові накладні № РН-26/09-11 від 26.09.2016 року, РН-19/09-04 від 19.09.2016 року, РН-03/10-19 від 03.10.2016 року, РН-10/10-08 від 10.10.2016 року.

Також, позивачем на підтвердження факту перевезення товару надано товарно-транспортні накладні від 26.09.2016 року, від 19.09.2016 року, від 03.10.2016 року, від 10.10.2016 року.

Розрахунок між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» та ТОВ «БЦ Інвест» здійснено в безготівковій формі, що підтверджується випискою з банківського рахунку.

29.08.2016 року між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (Покупець) та ТОВ «Барроуз Груп» (Постачальник) укладено договір поставки № 24, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

ТОВ «Барроуз Груп» на підставі вказаної господарської операції складено податкову накладну № 22 від 29.08.2016 року.

На підтвердження факту передачі товару позивачем надано видаткову накладну №356 від 29.08.2016 року.

Також, позивачем на підтвердження факту перевезення товару надано товарно-транспортну накладну №356 від 29.08.2016 року.

ТОВ «ВІА ТРЕЙД» частково розрахувалось за товар з ТОВ «Барроуз Груп», що підтверджується випискою з банківського рахунку.

28.10.2016 року між ТОВ «Барроуз Груп» та ТОВ «СМАРТ ТРЕЙД ІННОВАЦІЯ» укладено договір відступлення права вимоги щодо зобов`язань ТОВ «ВІА ТРЕЙД» перед ТОВ «Барроуз Груп». Згідно повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «СМАРТ ТРЕЙД ІННОВАЦІЯ» має право вимоги коштів в розмірі 120927,31 грн. у ТОВ «ВІА ТРЕЙД».

Платежем від 28.10.2016 року на 120927,31 грн. ТОВ «ВІА ТРЕЙД» погашено заборгованість перед ТОВ «СМАРТ ТРЕЙД ІННОВАЦІЯ», що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Крім того, ТОВ «ВІА ТРЕЙД» на підтвердження подальшої реалізації товару придбаного у вищевказаних контрагентів надано відповідні первинні документи, а саме накладні, видаткові накладні, товаро-транспортні накладні, довіреності та оборотно-сальдову відомість.

Щодо взаємовідносин ТОВ «ВІА ТРЕЙД» з ДП «СДІ-Україна», колегія судів зазначає наступне.

01.07.2016 року між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» (Покупець) та TOB «Сістем-Літл» (Постачальник) укладено договір поставки № 010716, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

19.09.2018 року між TOB «Сістем-Літл» та ДП «СДІ-Україна» укладено договір відступлення права вимоги щодо зобов`язань ТОВ «ВІА ТРЕЙД» перед ТОВ «Сістем-Літл».

Заборгованість ТОВ «ВІА ТРЕЙД» перед ДП «СДІ-Україна» передано за розподільчим балансом до ПП «ВОСТОК ТРЕЙД 2017» згідно протоколу спільних зборів учасників TOB «ВІА ТРЕЙД» та ПП «ВОСТОК ТРЕЙД 2017» від 22.09.2017 року.

Таким чином, взаємовідносини між ТОВ «ВІА ТРЕЙД» та ДП «СДІ-Україна» полягають виключно в тому, що у ДП «СДІ-Україна» було право вимоги щодо зобов`язань ТОВ «ВІА ТРЕЙД» перед ТОВ «Сістем-Літл». При цьому, заборгованість ТОВ «ВІА ТРЕЙД» перед ДП «СДІ-Україна» передано за розподільчим балансом до ПП «ВОСТОК ТРЕЙД 2017».

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями) податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Згадані вище документи за формою, змістом, підставами походження не містять явних та нездоланних дефектів, котрі б однозначно зумовлювали втрату юридичної сили і доказовості.

Оскільки укладені з контрагентами правочини не визнані владним суб`єктом нікчемними чи недійсними у судовому порядку, а з огляду на сукупність добутих судом доказів ці правочини явно та однозначно не відповідають ознакам нікчемних правочинів згідно з ст. 228 Цивільного кодексу України та відповідно до ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України, то суд вважає, що у силу ст.ст. 215, 216, 234, 235, 236 Цивільного кодексу України контролюючий орган не мав управлінських повноважень для іншої кваліфікації проведених у межах цих правочинів операцій до набрання законної сили судовим рішенням про визнання цих правочинів фіктивними або удаваними.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Фактично Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІА ТРЕЙД" притягнуто до відповідальності за порушення ведення власної господарської діяльності його контрагентами.

Так, фіскальною службою в акті перевірки зроблений висновок щодо відсутності реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами на підставі даних відносно господарської діяльності контрагентів, які зазначені в податкових інформаціях, які отриманих від органів державної фіскальної служби на обліку в яких рахуються контрагенти позивача.

Між тим, посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Також, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Контролюючим органом не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження того, що позивачу було відомо про порушення його контрагентів або, що метою здійснення господарських операцій було одержання необґрунтованої вигоди чи здійснення нікчемного правочину.

Стосовно доводів апелянта про дефектність первинних документів слід вказати, що на виконання умов вчинених правочинів і за результатами придбання робіт (послуг) складені відповідні підтверджуючі їх вчинення податкові накладні, видаткові накладні, акти приймання - передачі і надання послуг, наряди - завдання. Вартість отриманих робіт (послуг) позивачем сплачена у повному обсязі, як і податок на додану вартість в їх ціні. Результати цих господарських операцій підтверджуються податковим та бухгалтерським обліком підприємства.

Крім того, щодо недоліків заповнення первинної документації по оформленню господарських операцій, слід зазначити, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, або помилки у їх оформленні не можуть слугувати підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 27.11.2018 по справі № 5603/11/2070.

Приписами п.п. 14.1.36. п. 14 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались.

Стосовно доводів податкового органу про існування досудових розслідувань у кримінальних провадженнях, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тому, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, інформація щодо контрагента позивача про наявність зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвал в рамках кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

При цьому, на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, а також станом на час розгляду даної справи, вироку щодо контрагентів позивача не було, а тому матеріали розслідувань за вказаними кримінальними провадженнями не можуть враховуватись як докази у даній справі, тоді як належним доказом, в даному випадку, могли би бути виключно вироки суду щодо недійсності (нікчемності) правочинів, первинних документів, визначення правомірності формування податкового кредиту та щодо порушення ним податкового законодавства, що набули законної сили, щодо вчинення ними кримінальних правопорушень.

Отже, факт порушення кримінальних справ відносно контрагентів позивача не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження факту отримання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені виконавцем, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.02.2018 по справі № 826/6280/13-а, від 20.02.2018 по справі №813/4931/13-а та від 06.02.2018 по справі №802/4940/14.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивачу, як платнику податку було відомо про можливі порушення з боку його контрагентів, а також те, що метою позивача було здійснення господарських операцій з даним підприємством для одержання податкової вигоди.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не надано доказів щодо недійсності первинних документів, на підставі яких позивачем відображено в бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій позивача з ТОВ «Схід-Опт-Торг», ТОВ «Рейлтек», ТОВ «ПСВ-Енергопроммонтаж», ТОВ «Тікаль», ТОВ «Імпортбудпроект», ТОВ «Селма Груп», ТОВ «Мегапром - Плюс», ТОВ «Сістем-Літл», ТОВ «Барроуз Груп», ТОВ «БЦ Інвест», ТОВ «Проф-Корпорація», а тому нарахування позивачу грошових зобов`язань згідно прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень форми «Р1» № 2 від 27.09.2018 року; форми «В4» №2 від 27.09.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі № 520/72/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 05.08.2019 року