Справа № 806/1750/18
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
Справа № 806/1750/18

07 серпня 2019 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Мацький Є.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення і компенсації втрати частини доходів,

В С Т А Н О В И В :
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Водночас, скаржник у апеляційній скарзі просив поновити строк апеляційного оскарження судового рішення.

При вирішенні питання щодо поважності наведених заявником підстав пропуску строку апеляційного оскарження суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як свідчать матеріали справи, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року ухвалено у порядку письмового провадження. Відмітка про дату складання повного тексту судового рішення у останньому відсутня. Копію оскаржуваного рішення скаржник отримав 14.09.2018, про що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.59).

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою з моменту отримання копії оскаржуваного рішення в межах встановленого законом строку був день із датою 16.10.2018 з урахуванням ч. 6 ст. 120 КАС України, в той час, як апеляційну скаргу відповідачем подано до суду апеляційної інстанції 25.07.2019, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що вперше апеляційна скарга відповідачем подана до суду першої інстанції 02.10.2018.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2018 апеляційну скаргу залишено без руху з підстав відсутності документа про сплату судового збору за її подачу та запропоновано скаржнику усунути вказаний недолік.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2018 у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог ухвали суду апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

25 липня 2019 року відповідач вдруге звернувся до суду з апеляційною скаргою на згадане судове рішення та заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У обґрунтування поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження при поданні апеляційної скарги відповідач вказує на те, що вперше звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року в межах строку, встановленого статтею 295 КАС України. Однак у зв`язку з невиконання вимог суду апеляційну скаргу повернуто скаржнику. Після чого, відповідальною особою будь-які дії щодо усунення недоліків не вживались. У зв`язку з чим, призначено службове розслідування, за результатами якого встановлено, що через особисту неуважність не було забезпечення замовлення коштів на оплату судового збору та належним чином оскарження судового рішення.

Колегія суддів вважає, що наведені відповідачем підстави поновлення строку апеляційного оскарження не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями, можуть скористатися правом їх оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Доводи відповідача щодо невжиття відповідальною особою будь-яких дій після повернення апеляційної скарги, не свідчать про поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення, оскільки відповідач в особі свого керівника, який, в силу наданих йому повноважень, має можливість безпосереднього впливу на процес організації діяльності військової частини, повинен забезпечити належний рівень здійснення претензійно позовної роботи з урахуванням, окрім іншого, структурних особливостей установи, обсягу навантаження на працівників та перерозподілу їх службових обов`язків, кадрових питань, а тому зазначені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки вони не пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених відповідачем причин пропуску такого строку поважними.

У випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у строк, визначений законом, відповідач має право звернутися до апеляційного суду з відповідною обґрунтованою заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого відповідач має усунути вказані недоліки та надати суду апеляційної інстанції обґрунтовану заяву, вказавши інші підстави та надавши належні докази на підтвердження поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, ч.3 ст.298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
1. Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року, наведені Військовою частиною НОМЕР_1 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження даного рішення.

2. Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року.

3. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі за адміністративним ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення і компенсації втрати частини доходів залишити без руху.

4. Запропонувати апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

5. Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

6. Копію цієї ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Мацький Є.М.