Справа № 160/7375/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2019 року Справа № 160/7375/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняГрунської Ю.О.
представника заявника представника особи, щодо якої застосовується адміністративний арешт Сербулової К.О. Задніпряного А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета Оіл»,
- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Мета Оіл».
Ухвалою від 01.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 05.08.2019 року о 12 год.
У судовому засіданні представник ГУ ДФС у Дніпропетровській області підтримала вимоги заяви та просила її задовольнити, з підстав, зазначених у заяві.
У судовому засіданні представник ТОВ «Мета Оіл» проти задоволення заяви заперечував та просив відмовити у її задоволенні у повному обсязі, з підстав, що викладені у відзиві.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПКУ від 02.12.2010 року №2755-VІ 31.07.2019 року представнику ТОВ «Мета Оіл» Гриценко Михайлу Денисовичу , що діє за довіреністю від 31.07.2019 року вручено копію наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 31.07.2019 року №4438-п (про що свідчить його підпис на зазначених документах) та пред`явлено направлення від 24.07.2019 року №5068 та від 24.07.2019 року №5073.
31.07.2019 року представником ТОВ «Мета Оіл», що діє за довіреністю від 31.07.2019 року відмовлено у допуску до перевірки та повідомлено, про намір оскарження наказу від 24.07.2019 року №4438-п у судовому порядку, про що зроблено запис на цьому наказі.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з пп. 16.1.8. п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки.
Підпунктом 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено також, що платник податків зобов`язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно з п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.
Відповідно до п. 94.3 ст. 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.
Згідно з п. 94.4 ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Пунктом 94.5 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним.
Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Згідно з п.п. 94.6.2, п. 94.6, ст. 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.
Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (п.94.10 ст. 94 ПК України).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Разом з тим, суд зазначає, що оскарження наказу про проведення перевірки, дій податкового органу щодо її проведення є по суті запереченням обставин, що зумовили звернення податкового органу з відповідною заявою, а отже, не є спором про право.
Більше того, суд звертає увагу на те, що під спором про право необхідно розуміти оскарження до суду рішення про застосування адміністративного арешту (пункт 94.11 статті 94 Податкового кодексу України), оскарження податкового повідомлення-рішення, яке покладено в основу податкового боргу, що обумовило звернення податкового органу з поданням у порядку особливого провадження тощо.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, суд зазначає, що податковий орган звернувся до суду із заявою про підтвердження саме умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Мета Оіл», що є лише обмеженням платника податків щодо реалізації права власності на таке майно, але жодним чином не порушує права власності ТОВ «Мета Оіл».
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи те, що платник податків, відмовився від допуску посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення фактичної перевірки, суд доходить висновку про те, що він фактично перешкоджає здійсненню ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового контролю.
Відтак, рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 31.07.2019 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Мета Оіл» є обґрунтованим.
Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Керуючись ст. ст. 241-246, 283 Кодексу адміністративного судочинства України,
Заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета Оіл» - задовольнити повністю.
Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський Д.С. Вербний Д.С. Вербний