Справа № 1.380.2019.001886
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.001886
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

представника позивача ОСОБА_10.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними і скасування постанови та припису, -

в с т а н о в и в:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФО-П ОСОБА_1 , Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Львівській області (надалі - ГУ Держпраці у Львівській області, Відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛВ 0698/460/НД/АВ/ФС-2 від 22.03.2019, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125190,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати припис ГУ Держпраці у Львівській області про усунення виявлених порушень № ЛВ 0698/460/АВ/П від 19.02.2019.

Ухвалою суду від 22.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

07.05.2019 у письмовому провадженні, суд постановив ухвалу з питань проведення підготовчих та судових засідань в режимі відеоконференції.

15.05.2019 від ГУ Держпраці у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким Відповідач просить у задоволенні позову ФО-П ОСОБА_1 відмовити (арк. справи 113-119).

11.06.2019 до суду від представника позивача у справі ОСОБА_2. надійшла заява про забезпечення позову (арк. справи 169-170).

Згідно з ухвалою суду від 13.06.2019 заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено повністю; вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення примусового виконання Калуським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області в межах виконавчого провадження № 59202943 постанови ГУ Держпраці у Львівській області № ЛВ0698/460/НД/АВ/ФС-2 від 22.03.2019 відносно ФОП ОСОБА_1 - до набрання законної сили рішення в адміністративній справі.

20.06.2019 представником позивача у справі ОСОБА_2 подано відповідь на відзив (арк. справи 182-185).

Ухвалою суду від 04.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що не погоджується з висновками ГУ Держпраці у Львівській області на підставі яких винесено оскаржувані припис та постанову. Наголошує, що заходи контролю проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а викладені в акті перевірки обставини не відповідають обставинам справи. Позивач зазначив, що інспекційне відвідування проводилося за адресою: АДРЕСА_7). Однак, Позивач наголошує, що за вказаною адресою відсутнє торгове приміщення. Торгове приміщення, що спеціалізується на роздрібній торгівлі знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і перебуває в оренді ФО-П ОСОБА_5 . Позивач вказує, що не здійснює господарської діяльності за такою адресою та не має жодного відношення до описаних порушень щодо допуску до роботи осіб без оформлення трудового договору. Враховуючи наведене, вважає висновки акта перевірки недостовірними, відтак просить суд визнати оскаржувані припис та постанову протиправними та скасувати.

Відповідач позов не визнає. Подав відзив на позовну заяву (арк. справи 113-119). Зазначив, що перевірка проводилася за фактичним здійсненням господарської діяльності Позивача, а саме: м. Стрий , АДРЕСА_3 , де виявлено особу - ОСОБА_6 без оформлення трудових відносин із ФО-П ОСОБА_1 . Відповідач зазначив, що 11.02.2019 Відповідачем складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ЛВ0698/460/НД від 11.02.2019, в якому зазначалося про зупинення проведення перевірки до 18.02.2018 та складено вимогу №ЛВ0698/460/НД/ПД від 11.02.2019 про надання документів у строк до 12:00 год. 18.02.2019. Щодо висновків акта перевірки від 19.02.2019, то такі зроблені на підставі документів та пояснень, які надав ФО-П ОСОБА_1 та його працівники. Представник зазначив, що згідно результатів перевірки встановлено допуск особи - ОСОБА_6 до роботи без укладення з нею трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням. На підставі вказаних висновків винесено припис про усунення виявлених порушень від 19.02.2019 за №ЛВ 0698/АВ/П з вимогою про усунення описаних у ньому порушень у строк до 05.03.2019, а в подальшому постанову про накладення штрафу. Вважає доводи Позивача про те, що він не здійснює господарської діяльності за адресою проведення перевірки недостовірними та такими, що спростовуються долученими до матеріалів справи доказами. Враховуючи наведене, Відповідач вважає позовні вимоги Позивача безпідставними та просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивач надав відповідь на відзив (арк. справи 182-185). Наголосив, що не здійснює господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_1), що перебуває в оренді іншого суб`єкта підприємницької діяльності. Зазначив, що вказане підтверджується долученими до матеріалів справи копіями договору оренди. Крім того, зазначив, що ОСОБА_6 , яка була присутня під час проведення перевірки перебуває у трудових відносинах з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 , який і орендує вказане приміщення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Причин неявки суду не повідомив. Належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

З`ясувавши зміст спірних правовідносин, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ Держпраці у Львівській області від 08.02.2019 №0255-П та направлення на проведення перевірки від 08.02.2019 № 0255 проведено інспекційне відвідування (невиїзне інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю.

11.02.2019 складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Крім того, складено вимогу №ЛВ0698/460/НД/ЛД від 11.02.2019 про надання у строк до 18.02.2019 о 12:00 год. документів, а саме: копії виписки або довідки з Єдиного державного реєстру та наказу на прийняття керівника та бухгалтера, їх посадові інструкції; копії документів, що стосуються укладення трудових відносин, табелі обліку робочого часу, копії документів, які підтверджують нарахування та виплату заробітної плати, копії правил внутрішнього трудового розпорядку, копії штатних розписів, копії документів, що стосуються звільнення, переведення, відряджень, відпусток працівників, копії звітів ЄСВ за період з січня 2017 року по даний час, копії цивільно - правових угод.

Наказом №0319/1-П від 13.02.2019 внесено зміни до п. 1 наказу ГУ Держпраці у Львівській області від 08.02.2019 №0255-П в частині перенесення термінів та перенесено термін проведення інспекційного відвідування на період з 18.02.2019 - 19.02.2019.

Результати інспекційного відвідування ФО-П ОСОБА_1 викладені в акті інспекційного відвідування від 19.02.2019 №ЛВ0698/460/НД/АВ (арк. справи 32-43).

На акт інспекційного відвідування винесено припис про усунення виявлених порушень № ЛВ0698/460/АВ/П від 19.02.2019.

Не погоджуючись із висновками інспекційного відвідування, Позивач 07.03.2019 подав зауваження до акту інспекційного відвідування від 19.02.2019 №ЛВ0698/460/НД/АВ та скаргу на припис про усунення виявлених порушень від 19.02.2019 №ЛВ0698/460/АВ/П.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу, посадовими особами ГУ Держпраці у Львівській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № 0698/460/НД/АВ/ФС - 2 від 22.03.2019 за порушення вимог частини 1 та частини 3 статті 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 17.06.2015, а саме в частині допуску ОСОБА_6 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівників на роботу.

Позивач не погоджуючись з приписом про усунення недоліків та постановою про накладення штрафу звернувся до суду за захистом свого права.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V.

Як зазначено в статті 1 цього Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною четвертою статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (частина 5 статті 2 Закону № 877-V).

Відповідно до положень статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України Кабінет Міністрів України постановою від 26.04.2017 № 295 затвердив Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад, посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (пункт 3 Порядку № 295).

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню (пункт 8 Порядку № 295).

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення (пункт 9 Порядку № 295).

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (пункт 19 Порядку № 295).

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування (пункт 20 Порядку № 295).

Пунктом 21 Порядку № 295 визначено, що якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з частиною другою статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим за підстав, наведених в частині першій статті 24 КЗпП України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 24 КЗпП України).

На виконання частини третьої статті 24 КЗпП України Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" № 413 від 17.06.2015 (далі - Постанова № 413).

За правилом, визначеним Постановою № 413 повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу. Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункти 3, 4 Порядку № 509). У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів (пункт 5 Порядку № 509). Згідно пунктом 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. В пункту 7 Порядку № 509 визначено, що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу (пункт 8 Порядку № 509).

На підставі висновків акта інспекційного відвідування, посадовими особами ГУ Держпраці у Львівській області складено постанову про накладення штрафу.

Аналізуючи порушення, зазначені в акті інспекційного відвідування та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з оскаржуваного припису, Позивач зобов`язувався, зокрема, у строк до 05.03.2019 усунути вказані у ньому порушення, а саме частини 1 та частини 3 статті 24 КЗпП України, яке полягає у допуску ОСОБА_6 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівників на роботу, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 17.06.2015.

Судом встановлено, що при виході 11.02.2018 за адресою: м. Стрий, проспект Чорновола, 21-23 встановлено, що за трудовою діяльністю у магазині перебувала особа, яка відмовилася представитися. Спільно з працівниками було встановлено, що в магазині перебуває ОСОБА_6 , яка стажується приблизно з двадцятих чисел січня 2019 року без укладення трудового договору. Крім того, ОСОБА_6 повідомила, що працює 5 робочих днів, з можливим виходом в суботу та неділю.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що здійснює господарську діяльність за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 .

Таким чином, жодного відношення до адреси: АДРЕСА_3 та допуску до роботи громадянки ОСОБА_6 немає.

Крім того, Позивач звернув увагу суду на те, що за адресою: АДРЕСА_3 жодного торгового приміщення немає.

Суд з метою перевірки вказаної інформації встановив, що згідно інформації із сайту: https://www.google.com/maps/place, за адресою: АДРЕСА_2 , а за адресою : АДРЕСА_3 - приватний будинок.

Торгове приміщення (магазин), що спеціалізується на роздрібній торгівлі знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд звертає увагу, що відповідно до наказу №0255-П від 08.02.2019, направлення №0255 від 08.02.2019, наказу №0319/1-П від 13.02.2019, ГУ Держпраці у Львівській області скеровувало службових осіб для проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин у ФО-П ОСОБА_1 за адресами: юридична адреса - АДРЕСА_6 ; фактична адреса: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_9; АДРЕСА_10.

Водночас, як вбачається з акта інспекційного відвідування, таке було проведено за адресою: АДРЕСА_7 , а не за адресою фактичного місцезнаходження торгового приміщення (магазин), що спеціалізується на роздрібній торгівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 .

Як уже зазначалося, відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Частина 3 цієї статті містить вимоги до оформлення посвідчення.

Так, згідно вказаної частини, у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу.

Враховуючи відсутність в наказах та повідомленні адреси: АДРЕСА_7 , суд вказує на відсутність правових підстав для інспекційного відвідування торгового приміщення за вказаною адресою.

Щодо виявлених порушень, а саме допуску до роботи особи без укладення трудового договору, суд зазначає наступне.

Позивач на спростування свого відношення до вказаного порушення зазначив, що торгове приміщення за адресою: АДРЕСА_7 перебуває в оренді у іншого суб`єкта підприємницької діяльності.

Згідно договору купівлі - продажу від 02.09.2015 вказане приміщення належить ОСОБА_8 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (арк. справи 59-60).

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору оренди від 01.10.2018 (арк. справи 61-62) ФО-П ОСОБА_1 орендував торгове приміщення за адресою: АДРЕСА_7 з 01.10.2018 по 31.12.2018.

Таким чином, оскільки строк дії вказаного договору завершився 31.12.2018, суд звертає увагу, що станом на дату проведення інспекційного відвідування вказане приміщення в оренді Позивача не перебувало.

Водночас, відповідно до договору оренди від 15.01.2019 (арк. справи 64-65), приміщення за адресою: АДРЕСА_11 орендує фізична особа - підприємець ОСОБА_5 . Строк дії вказаного договору до 31.01.2020.

Враховуючи наведене, суд погоджується з вказаними доводами Позивача, що станом на дату інспекційного відвідування вказане приміщення не перебувало в оренді Позивача, що спростовує твердження Відповідача про ведення Позивачем за вказаною адресою господарської діяльності.

Щодо доводів представника Відповідача про допуск Позивачем до роботи особи без укладення трудового договору, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що фізична особа - підприємець ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали договір про надання послуг від 11.02.2019 (арк. справи 66-67).

Згідно пункту 1.1 вказаного договору ФО - П ОСОБА_5 (замовник) доручає, а ОСОБА_6 (виконавець) бере на себе зобов`язання надавати послуги з: проведення сортування та розпаковки/упаковки сезонного товару; викладки товару та розпаковки/упаковки сезонного товару; прибирання внутрішніх приміщень та зовнішнього прибирання.

Строк дії договору з 11.02.2019 по 28.02.2019, а в частині зобов`язань, які виникли під час дії цього договору - до повного їх виконання.

Відповідно до акту прийому - передачі наданих послуг від 28.02.2019, у період з 11.02.2019 по 28.02.2019 виконавцем надані, а замовником прийняті послуги. Загальна вартість вказаних послуг складає 700,00 грн. (арк. справи 68).

Згідно розписки про отримання винагороди за надані послуги від 28.02.2019, на виконання умов договору про надання послуг від 11.02.2019 та акта прийому - передачі наданих послуг від 28.02.2019, підтверджено отримання ОСОБА_6 винагороди за надані послуги у повному обсязі (арк. справи 69).

Таким чином, станом на дату проведення інспекційного відвідування у магазині за адресою: АДРЕСА_7 перебувала ОСОБА_6 , яка відповідно до умов договору про надання послуг від 11.02.2019 виконувала вказані у ньому доручення.

Підсумовуючи наведене, суд погоджується з доводами Позивача, що жодного відношення до порушень, які були зафіксовані в акті інспекційного відвідування, а в подальшому викладені в оскаржуваному приписі, а саме допуск до роботи без укладення договору ОСОБА_6 . Позивач не має.

Щодо інших порушень, які містяться у приписі, а саме порушення вимог частини 1 та частини 3 статті 24 КЗпП України, яке полягає у допуску ОСОБА_9 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, суд зазначає наступне.

Згідно відомостей, зазначених в акті інспекційного відвідування від 19.02.2019 №ЛВ0698/460/НД/АВ (арк. справи 32-43), в ході вивчення підтверджуючих документів, що стосуються укладення трудових відносин з працівниками, встановлено, що трудового договору, укладеного з ОСОБА_9 не надано.

Суд звертає увагу, що Відповідач в оскаржуваному приписі вказує на порушення Позивачем, які полягали у допуску до роботи ОСОБА_9 без укладення трудового договору.

Водночас, жодних доказів того, що ФО-П ОСОБА_1 допускав до роботи вказану особу, а саме фіксації здійснення нею робочих функцій, письмових пояснень, тощо, в матеріалах справи немає.

З огляду на вказане, суд вважає вказане порушення, яке містить оскаржуваний припис необґрунтованим.

Щодо порушення вимог частини 2 статті 30 Закону України "Про оплату праці", суд зазначає, що воно стосується ОСОБА_6 . Судом було встановлено, що вказана особа надавала послуги згідно договору від 11.02.2019, укладеного з іншим суб`єктом підприємницької діяльності. Таким чином, вищевказане порушення не стосується господарської діяльності Позивача.

Крім того, суд зазначає, що оскільки постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛВ0698/460/НД/АВ/ФС - 2 накладено на Позивача штраф за порушення вимог частини 1 та частини 3 статті 24 КЗпП України щодо допуску до роботи ОСОБА_6 , суд вважає інші порушення, які вказані у приписі № ЛВ0698/460/АВ/П від 19.02.2019 усунутими Позивачем у строк.

Щодо порушень процедури проведення інспекційного відвідування, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" cтрок здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Пунктом 5 Порядку № 295 визначено вичерпний перелік підстав для проведення інспекційного відвідування, який не підлягає розширеному тлумаченню.

Як вбачається із наказу від 08.02.2019 № 0255-П, інспекційне відвідування ФО-П ОСОБА_1 призначене на підставі підпункту 2 пункту 5 Порядку №295, а саме зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Термін інспекційного відвідування з 08.02.2019 по 11.02.2019.

Пунктом 19 Порядку № 295 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Відповідно до пункту 18 цього Порядку, у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Як вбачається із направлення на проведення інспекційного відвідування від 08.02.2019 № 0255, відповідно до якого інспектори праці здійснили інспекційне відвідування Позивача, такий захід здійснений на підставі наказу від 08.02.2019 №0255-П. Предмет здійснення заходу вказано, дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків.

У зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, Відповідач склав акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №ЛВ0698/460/НД від 11.02.2019 та вимогу про надання/поновлення документів №ЛВ0698/460/НД/ПД.

В подальшому, Відповідач виніс наказ № 0319/1-П від 13.02.2019 року, яким було внесено зміни до п. 1 наказу ГУ Держпраці у Львівській області від 08.02.2019 № 0255 - П в частині перенесення термінів. Відповідно до пункту 2 цього наказу вирішено перенести терміни інспекційного відвідування на 18.02.2019 - 19.02.2019.

Суд наголошує, що строки проведення інспекційного відвідування визначені у пункті 10 Порядку №295, згідно якого тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Виходячи з наведеного, Відповідачем не надано обґрунтування необхідності проводження терміну проведення інспекційного відвідування.

Фактично, матеріалами справи підтверджено, що у направленні на інспекційне відвідування від 08.02.2019 №0255 вказано підставу проведення інспекційного відвідування наказ від 08.02.2019 №0255.

Порядком передбачено зупинення інспекційного відвідування у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю.

Однак, суд наголошує, що Порядком № 295 не передбачено права продовжувати чи переносити проведення інспекційного відвідування.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем процедури проведення інспекційного відвідування, а саме проведення його з порушенням строків та без додержання вимог пункту 18 Порядку №295.

Оцінюючи всі наведені вище обставини суд дійшов висновку, що вказані в акті інспекційного відвідування порушення не стосуються Позивача, адже станом на дату перевірки вказане приміщення перебувало в оренді іншої фізичної особи - підприємця, а особа, яка була допущена до роботи за вказаною в акті адресою виконувала послуги згідно договору від 11.02.2019, укладеного з іншою особою.

Крім того, суд звертає увагу на порушення строків проведення інспекційного відвідування, адже перенесення термінів перевірки, про які вказано в наказі №0319/1-П від 13.02.20919 не передбачено Порядком здійснення контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.04.2017 №295.

Виходячи з наведених нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що припис від 19.02.2019 № ЛВ0698/460/АВ/П та постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 22.03.2019 № ЛВ 0698/460/НД/АВ/ФС - 2 є протиправними та підлягають скасуванню повністю, оскільки Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення Позивачем, як суб`єктом господарювання вимог частини 1 та частини 3 статті 24 КЗпП України, а отже і наявності підстав, передбачених абз. 2 частини 2 статті 265 КЗпП України для прийняття постанови про накладення штрафу.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що ГУ Держпраці у Львівській області не надало доказів правомірності винесення оскаржуваних припису та постанови.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, оскільки Відповідач не довів факту порушення Позивачем вимог частин 1 та 3 статті 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваних рішень вимогам, встановленим у частині другій статті 2 КАС України.

Таким чином, винесені ГУ Держпраці у Львівській області припис від 19.02.2019 № ЛВ0698/460/АВ/П та постанова від 22.03.2019 № ЛВ 0698/460/НД/АВ/ФС - 2 про накладення на ФО-П ОСОБА_1 штрафу уповноваженими особами є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Львівській області (місцезнаходження: 79005, м. Львів, пл. Міцкевича, 8, ) про усунення виявлених порушень № ЛВ 0698/460/АВ/П від 19.02.2019.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області (місцезнаходження: 79005, м. Львів, пл. Міцкевича, 8, ) про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ0698/460/НД/АВ/ФС-2 від 22.03.2019, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_8 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) накладено штраф у розмірі 125190,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області (місцезнаходження: 79005, м. Львів, площа Міцкевича, буд. 8, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_8 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 3172 (три тисячі сто сімдесят дві) грн. 91 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07.08.2019.

Суддя Мричко Н.І.