Справа № 320/3962/19
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року № 320/3962/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в місті Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву гр. ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, третя особа: ТОВ "Росвен Інвест Україна", про визнання протиправними та скасування постанов,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, третя особа: ТОВ "Росвен Інвест Україна", про визнання протиправними та скасування постанов від 01.07.2019 № 59429918 та № 59429919 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що при відкритті виконавчих проваджень відповідачем не дотримано вимог частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, виконавчі документи прийнято до виконання не за місцезнаходженням боржника або його майна. На переконання позивача, такі дії відповідача порушують його права у виконавчому провадженні, а тому оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано у відповідача матеріали виконавчих проваджень № 59429918 та № 59429919.

Позивач до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, відзиву на позовну заяву не надав.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ст. ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Між позивачем та Публічно акціонерним товариством «Дельта Банк» 28.12.2013 укладено Кредитний договір № 018-28169-281213.

У подальшому між Публічно акціонерним товариством «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 26.01.2018 укладено договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 142/К, за яким право вимоги боргу за Кредитним договором № 018-28169-281213 відійшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» з метою стягнення заборгованості з позивача за Кредитним договором № 018-28169-281213 звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни для отримання виконавчого напису.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. 31.05.2019 вчинено виконавчий напис № 13261, яким пропонується звернути стягнення з гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи Тетіївська міська рада, міський голова, місце проживання: АДРЕСА_1 , який є боржником за Кредитним договором від 28.12.2013 № 018-28169-281213

Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», складає 35748, 03 грн.

ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 12.06.2019 звернулося до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. із заявою про примусове виконання на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни від 31.05.2019 № 13261.

До даної заяви було надано лист від 12.06.2019 № 12/06/19/2-878, в якому зазначено, що ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» підтверджує, що у позивача відкрито картковий рахунок в АТ «Дельта Банк», юридичною адресою якого є м. Київ, вул. Щорса, 36-Б.

Також у даному листі зазначено, що у зв`язку з переходом прав вимоги за договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 № 142/К для позивача змінено рахунок для погашення заборгованості, який відкрито у відділенні «Печерське» АТ «ОТП Банк», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 44.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л. О. на підставі заяви ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 12.06.2019 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.07.2019 № 59429918.

Також відповідачем надано електронний запит до Пенсійного фонду України щодо осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи.

Пенсійним фондом України 01.07.2019 надано відповідь на запит відповідача, з якого слідує, що останнє місце роботи позивача ВК Тетіївської міської ради.

Крім того, відповідачем 15.07.2019 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Як слідує з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.07.2019, боржник отримує дохід у ВК Тетіївської міської ради. Інше рухоме чи нерухоме майно, на яке можна звернути стягнення, відсутнє.

Щодо постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.07.2019 №59429919, то дане виконавче провадження відкрито відносно гр. ОСОБА_2 , що підтверджується постановою про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 15.07.2019 ВП № 59429919, постановами про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 26.07.2019 ВП № 59429919.

Не погоджуючись з оскаржуваними постановами, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що відповідачем порушено вимоги частини 2 статті 24 ЗУ Про виконавче провадження» шляхом прийняття до виконання виконавчого документа не за місцезнаходженням боржника та не за місцезнаходженням майна боржника.

Стосовно правомірності винесення оскаржуваних постанов приватним виконавцем, суд зазначає таке.

Поняття та особливості здійснення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначено ЗУ «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закон №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIIІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі Закон №1403-VIII ).

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Закону №1403-VIII про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються, зокрема, виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону №1403-VIII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Частиною 1 статті 25 Закону №1403-VIII передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону №1403-VIII приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція), місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIIІ передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Згідно з пунктом 13 розділу ІІІ Інструкції приватний виконавець самостійно проводить перевірку інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи в іншому виконавчому окрузі або залучає для перевірки цієї інформації іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій за встановленою типовою формою.

Як слідує з матеріалів справи, позивач проживає та працює в м. АДРЕСА_2 Київської області, рухоме та нерухоме майно відсутнє.

Що стосується наявності у позивача рахунку в банківській установі, яка територіально знаходяться в м. Києві, суд зазначає таке.

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження, приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, відповідач дійшов висновку, що відкритий рахунок у банку є об`єктом права власності.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частинами 1 та 2 статті 56 Закону №1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Таким чином, Закон №1404-VIII вирізняє майно боржника: майно як таке, що підлягає державній реєстрації з метою встановлення його місцезнаходження та примусової реалізації, інше майно, а також кошти, не залежно від того, зберігаються вони на рахунках у банківській установі чи отримані у вигляді заробітної плати, пенсії, стипендії і в інший спосіб або зберігаються у власності боржника.

При цьому, якщо законодавець у Законі №1404-VIII вживає термін «майно», поширюючи його значення на «кошти», то термін «кошти» відображається в дужках чи пов`язується змістом у відповідному реченні.

Натомість у частині 2 статті 24 Закону №1404-VIII термін «майно» вжито без вказівки про кошти.

Отже, виконання рішення за місцезнаходженням майна у розумінні вимог частини 2 статті 24 Закону №1404-VIII, не передбачає можливості виконання рішення за місцезнаходженням коштів, що відповідачем і не досліджувалося, а трактувалося як "місце реєстрації центрального офісу банківської установи".

На думку суду, положення частини 2 статті 24 Закону №1404-VIII, що стосуються виконання рішення за місцезнаходженням майна, розроблені для найбільш швидкого та ефективного доступу державного (приватного) виконавця до майна з метою його опису та примусової реалізації. Натомість, арешт коштів на рахунках не вимагає особистої присутності державного (приватного) виконавця та може бути здійснений навіть за умови значної віддаленості установи банку. Окрім цього, таке застосування відповідачем частини 2 статті 24 Закону №1404-VIII взагалі нівелює принцип територіальної підвідомчості примусового виконання рішень, так як переважна більшість центральних відділень банківських установ зареєстровані в місті Києві.

З огляду на зазначене, на думку суду, частина 2 статті 24 Закону №1404-VIII не поширює свою дію на грошові кошти, що знаходяться на рахунках банківських установ.

Також необхідно зазначити, що саме існування відкритих банківських рахунків не підтверджує факту перебування на цих рахунках грошових коштів, а відповідачем не надано жодного доказу наявності таких коштів.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що рахунок у банку ПАТ «Дельта Банк» був відкритий банком на виконання Кредитного договору № 018-28169-281213 та у подальшому змінений ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА", а не боржником.

Враховуючи встановлені обставини, суд зазначає, що відповідачем протиправно, всупереч вимог чинного законодавства України прийнято до виконання виконавчий напис від 31.05.2019 № 13261 з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в них достовірної інформації про місцезнаходження боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.07.2019 № 59429918 підлягає скасуванню.

Щодо постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.07.2019 № 59429919, то суд зазначає, що дане виконавче провадження відкрито відносно гр. ОСОБА_2 та не порушує прав позивача, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду жодних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій, і не довів правомірності оскаржуваної постанови від 01.07.2019 № 59429918, а тому останнє підлягає скасуванню.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 15.07.2019 № 198 позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768, 40 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про відкриття виконавчого провадження від 01.07.2019 ВП № 59429918.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни на користь гр. ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.