Справа № 160/7307/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 серпня 2019 року Справа 160/7307/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В., дослідивши матеріали позовної заяви головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ) до головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (49027, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 21-А; ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2019 року головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом доголовного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 10.06.2019 року № 58716380, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

За змістом позовних вимог позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі, яке вмотивоване тяжким майновим станом.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зробив висновок, що даний позов подано з порушенням вимог закону.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст. 1 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VІ).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що за подання до адміністративного суду суб`єктом владних повноважень позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору, що становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 грн.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації № R (81) 7 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, ухваленій 14 травня 1981 року: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Предметом позову є одна вимога майнового характеру на суму 5100,00 грн. Позивачу необхідно надати до суду доказ сплати судового збору у розмірі 1921 грн.

Однак, позивачем не сплачено судовий збір за подання даного позову, а надано клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по справі.

В силу статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, імперативних приписів норми названих статей не містять.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення сплати судового збору за подання даного позову до суду, суд виходить із того, що з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015р. №2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011року №3674-УІ "Про судовий збір", а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016р. №2, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам скрутного майнового становища позивача, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, обставини фінансування бюджетної установи не є підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору, встановленого законом.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає можливості задоволити клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору та залишає позовну заяву без руху, надаючи час для усунення недоліків.

Судовий збір має компенсаційну функцію, яка полягає в забезпеченні часткової компенсації витрат держави на утримання судів, та є складовою доступу до правосуддя, тому, в даному випадку, брати до уваги доводи, які не підтверджуються жодними доказами, є недоцільним та таким, що порушить баланс прав сторін.

Крім того, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч.1 ст. 287 КАС України).

Позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 287 КАС УКраїни).

Як вбачається з матеріалів справи, постанову державного виконавця про накладення штрафу №58716380 було винесено 11.06.2019 року, а позовну заяву представником позивача подано лише 31.07.2019 року, тобто с пропущенням десятиденного строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд зробив висновок, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовною заявою. Заяву про поновлення пропущеного строку звернення з даною позовною заявою та докази поважності причин пропуску такого строку до суду не надав (ч. 6 ст. 161 КАС України).

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим Кодексом адміністративного судочинства України, а тому згідно з ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі.

Позовну заяву головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ) до головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (49027, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 21-А; ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме:

- документ, що підтверджує сплату судового збору в сумі 1921,00 грн. за наступними банківськими реквізитами: отримувач УК у Чечелівському районі міста Дніпра; Код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253; Рахунок: 4014 за кодом бюджетної класифікації доходів: 22030101; Банк: Казначейство України (ЕАП) МФО: 899998.

- заяву про поновлення строку звернення до адімінстативного суду та докази поважності причин його пропуску.

Роз`яснити, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог статтей 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук