Справа № 826/13826/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ганечко О.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним та скасування наказу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 26.06.2018 року №174 "Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та готовність об`єкта до експлуатації".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.05.2014 року індексний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення загальною площею 234 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2014 року №21314471.

Згідно технічного паспорту ТОВ "ТЕХІНВЕНТАРИЗАЦІЯ" від 01.04.2014 року (інвентаризаційна справа №19-26-2014), останній виготовлено на громадський будинок з торговим призначенням за вищевказаною адресою.

Згідно декларації про початок виконання будівельних робіт на реконструкцію приміщень №2, за адресою: АДРЕСА_1 , остання була зареєстрована Відділом методології та здійснення декларативних процедур Управління дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України 03.04.2014 року за №ІУ 01.

Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а саме "Реконструкція приміщень № 2 по АДРЕСА_1, остання також була зареєстрована Відділом методології та здійснення декларативних процедур Управління дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України 17.04.2014 року за №ІУ 14.

Відповідно до листа Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - Департамент) від 26.06.2018 року №073-5992 позивача повідомлялось про те, що Департаментом видано наказ від 26.06.2018 року №174 яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція приміщень АДРЕСА_1 ," від 03.04.2017 року №ІУ 01 та реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації "Реконструкція приміщень АДРЕСА_1 ," від 17.04.2014 року №ІУ 14.

Зі змісту вказаного наказу Департаменту від 26.06.2018 року №174 вбачається, що останній винесено відповідно до частини другої статті 39№ Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", підпункту 5 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності" від 17.01.2017 року №1817-VIII та на підставі листа Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 31.05.2018 року №062/14-66533 (И-2018) (вх. № 073/4207 від 01.06.2018 року), листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 01.06.2018 року №10/26-9/0106/02/2 (вх. №073/4270 від 05.06.2018 року).

Жодних матеріалів, які стали підставою для прийняття наказу №174 до листа додано не було.

У відповідь на адвокатський запит Департамент ДАБК КМДА своїм листом від 02.08.18р. №073-7318 надав копії листів зазначених у наказі №174 , що були підставою для прийняття оскаржуваного Наказу. Як стало відомо з тексту вказаних листів вони не містять інформації про факт подання недостовірних даних під час проведення реєстрації скасованих декларацій, оскільки зазначеними структурами перевірка цих фактів не здійснювалася.

Зокрема, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві у своєму листі від 01.06.2018р. №10/26-9/0106/02/2 зазначив, що «не проводив перевірок дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та не складав матеріалів перевірок на об`єкті будівництва за вищевказаною адресою».

Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» своїм листом від 31.05.2018р. №062/14-6533 надало Відповідачу План за поверхами на будівлю №3-6 літер «А» по АДРЕСА_1 із журналом внутрішніх обмірів та зазначило у відповіді, що «Бюро не відомо чи проводилась технічна інвентаризація об`єктів нерухомого майна, за адресою зазначеною в запиті, іншими суб`єктами господарювання, а тому інформація, яка зберігається в Бюро може бути не достовірною та не актуальною».

Акту, протоколу чи припису, як це встановлено вимогами законодавство України Відповідачем не складалось.

Позивач вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим із неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Як зазначалось Позивачем в позовній заяві, будівля магазину за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якої Відповідачем скасовано декларації, належить Позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.04.2014.р, реєстраційний номер в реєстрі речових прав на нерухоме майно 00.

Таким чином, на момент скасування Відповідачем декларацій, на вказану будівлю вже було зареєстровано право власності за Позивачем, а відтак неможна стверджувати про її самочинність. Відтак не може визнаватись законною перевірка, що проводилась Відповідачем.

Касаційним адміністративним судом в складі Верховного Суду 14 березня 2018 року в справі № 814/1914/16 було здійснено такий висновок:

« 33. Суди звернули увагу також на те, що при виконанні функцій управління у сфері містобудівної діяльності відповідач діяв не у спосіб, що передбачений ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, ч.7 даної статті встановлює, що Декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема у разі встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правш, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Серед підстав для проведення позапланової перевірки пункт 6 зазначеного Порядку визначає необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у Декларації про початок виконання будівельних робіт, а також виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

Згідно п. 16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Натомість відповідач не складав акт перевірки, протокол і припис за фактом виявлених порушень.

Посилаючись на вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, Позивач стверджував, що Відповідач не складав акт перевірки, не складав протокол і припис за фактом виявлених порушень та не надавав Позивачу час на усунення порушень вимог законодавства.

Підставою для відмови в задоволенні позову судом першої інстанції було зазначено, що декларація про початок виконання будівельних робіт на реконструкцію приміщення та декларація про готовність об`єкта до експлуатації були зареєстровані Відділом методології та здійснення декларативних процедур Управління дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України 03.04.2014 року та 17.04.2014 року відповідно, але дана структура введена в дію лише з 05.05.2014 року згідно наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 05.05.2014 року №81.

Відповідач не порушувалось питання про те, що декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації були зареєстровані в квітні 2014 року неналежним суб`єктом. Крім того, в матеріалах справи відсутній будь-який письмовий доказ, чи пояснення сторони справи, в яких містилася б подібна інформація.

Таким чином, висновок про те, що декларації мають якийсь дефект стосовно вказівки на назву суб`єкта їх реєстрації суд зробив на власний розсуд, порушивши при цьому принцип змагальності та презумпцію неправомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно- будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Пунктом 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з пунктом 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Згідно п. 16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно п.18 Положення керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно- будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Отже, з аналізу вказаних вище норм, вбачається, що державний архітектурно- будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та надається строк на усунення таких порушень.

Всупереч вказаним положенням Відповідач не провів позапланову перевірку на об`єкті будівництва позивача, не ознайомився з проектною документацією, а обмежився листами ДАБК у м.Києві та КП «КМБТІ», з яких необґрунтовано та безпідставно дійшов висновку про недостовірність відомостей внесених до декларацій.

Як виходить з направлення для проведення позапланового заходу від 23.05.18 року строк дії направлення складав з 23.05.по 05.06.2018 року. Вказане направлення ОСОБА_1 не вручалось та не направлялось.

Копію наказу Департаменту ДАБК КМДА №174 від 26.06.2018 року ОСОБА_1 з супровідним листом отримав наприкінці червня 2018 року, про що заявляв суду. В той же час, лист Департаменту ДАБК КМДА про проведення перевірки та необхідності надання документів від 23.05.2018 року ОСОБА_1 отримав тільки після отримання вищевказаного наказу ДАБК, що унеможливило належному наданню документів щодо будівлі.

Щодо твердження Відповідача про те, що об`єкт є самочинним будівництвом Позивач зазначав, що будівля магазину за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер в реєстрі речових прав на нерухоме майно 00, знаходиться у власності Позивача, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, витягом з державного реєстру речових прав. Згідно п.1 ч.І ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно. обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.» Таким чином, держава визнала і підтвердила право власності Позивача на належне йому майно. Відтак вказане майно не може вважатися самочинним будівництвом, а твердження зворотного є протиправними і хибними.

Таким чином, аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно з`ясовано обставини справи, а позовна заява підлягає задоволенню з мотивів наведеного вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Визнати незаконним та скасувати Наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва від 26.06.2018 року № 174 «Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та готовність об`єкта до експлуатації».

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ганечко О.М.

Суддя Костюк Л.О.

Повний текст постанови виготовлено - 01 серпня 2019 року.