Справа № 360/258/19
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 серпня 2019 року

Київ

справа №360/258/19

адміністративне провадження №К/9901/20750/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Жука А.В., суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.

розглянувши касаційну скаргу адвоката Церковної Антоніни Олексіївни в інтересах ОСОБА_1

на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року

та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року

у справі №360/258/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Луганській області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області, у якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) просив:

- визнати дії відповідача, що виразилися в ігноруванні (бездіяльності) законних вимог позивача на отримання належного розміру грошового забезпечення, протиправними;

- зобов`язати відповідача здійснити виплату суми грошового забезпечення за серпень, вересень та жовтень, листопад 2018 року в належному розмірі, що становить 64 640,00 грн;

- зобов`язати відповідача здійснити корегування інформації шляхом надання відповідних звітів до контролюючих та фіскальних органів щодо донарахування позивачу відповідних сум грошового забезпечення за серпень, вересень, жовтень та листопад 2018 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

23 липня 2019 року позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, у якій, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, серед основних засад судочинства, закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно пункту 20 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом розгляду у даній адміністративній справі є неналежна виплата грошового забезпечення відповідачем, тобто дана справа пов`язана з проходженням позивачем публічної служби.

При цьому, ОСОБА_1 наказом ГУНП в Луганській області від 06 червня 2017 року №391 о/с призначен на посаду заступника начальника Станично-Луганського відділу поліції, яка не відноситься до посад, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

Таким чином, в силу вимог пункту першого частини 6 статті 12 КАС України дана справа законом віднесена до справ незначної складності.

Разом з тим, обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні, та такі обставини не слідують з поданих матеріалів касаційної скарги.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Церковної Антоніни Олексіївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №360/258/19.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. В. Жук

Судді Н. М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко