Справа № 444/365/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/7273/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 травня 2019 року в справі №444/365/17 (головуючий суддя Зеліско Р.Й., повний текст рішення складено 07.06.2019, м. Жовква) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича, про визнання незаконною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №7887/20500/18 від 09 січня 2019 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 29 травня 2019 року позов задоволено частково.

Скасовано постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 09.01.2019 року по справі № 7887/20500/18 про порушення митних правил, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень.

Закрито провадження у справі про порушення митних правил № 7887/20500/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст.470МК України.

У позовній вимозі позивача ОСОБА_1 про визнання незаконною постанови заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 09.01.2019 року по справі № 7887/20500/18 про порушення митних правил - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - Волинської митниці ДФС на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що у діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України.

Апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції неправильно надано оцінку твердженням позивача про характер поломки та ремонту автомобіля, у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не вивіз транспортний засіб за межі митної території України в строк, визначений у ст.95 МК України, за обставин непереборної сили є помилковим, оскільки позивач не надав належних доказів, що ремонт автомобіля мав місце саме внаслідок аварії, в тому числі ДТП, чи дії обставин непереборної сили.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

ОСОБА_1 не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці з 29.07.2019 по 20.08.2019. Однак таке не обґрунтоване жодними доказами, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.

27 липня 2018 року на митну територію України через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС, ОСОБА_1 було ввезено легковий автомобіль «AUDI A4» р.н. НОМЕР_1 , №кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч.1 ст.381 Митного кодексу України.

Термін вивезення (транзиту) вказаного вище автомобіля з митної території України закінчився 06.08.2018.

Станом на 21 грудня 2018 року зазначений транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим не поміщений.

За цим фактом державний інспектор Волинської митниці ДФС склав протокол про порушення митних правил №7887/20500/18 від 21 грудня 2018 року.

На підставі вказаного протоколу заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. виніс постанову у справі про порушення митних правил №7887/20500/18 від 09 січня 2019 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8500,00 грн.

Не погодившись із вказаною вище постановою, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково адміністративний позов, керувався тим, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки при її винесенні посадовою особою митниці не надано належної оцінки тому факту, що позивач належно виконав свій обов`язок, передбачений ч.1 ст.192 МК України, щодо термінового повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу, а саме - повідомив Волинську митницю ДФС про неможливість вивезення за межі митної території України транспортного засобу «AUDI A4» р.н. НОМЕР_1 у встановлений МК України строк, у зв`язку із обставинами непереборної сили, - поломкою автомобіля.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст.381 МК України.

Статтею 70 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частина 3 статті 470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ст.470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (ст.268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Частина 1 статті 192 МК України передбачає, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Таким чином, перевізник звільняється від відповідальності за ст.470 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Разом з тим, у випадках, коли МК України або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили, застосовуються положення розділу 8 («Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили») Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за №1669/21981, відповідно до п.2 якого факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (п.3 розділу 8 Порядку №657).

Згідно з п.5 розділу 8 Порядку №657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

З системного аналізу зазначених правових норм можна дійти висновку, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Таким чином, законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії або ліквідації їх наслідків, а саме: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.07.2018 о 15 год.55 хв. позивач письмовою заявою повідомив про поломку транспортного засобу та про неможливість вивезти автомобіль за межі митної території України, у зв`язку з його поломкою та повідомлено про адресу місця перебування автомобіля.

Із довідки, виданої ПП Гриньків від 07.02.2019 вбачається, що автомобіль «AUDI A4» р.н. НОМЕР_1 , №кузова НОМЕР_2 перебуває на території СТО ОСОБА_2 з 27.07.2018 по теперішній час у зв`язку з ремонтом двигуна.

Колегія суддів звертає увагу на те, що надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, проте жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, наявні документи не містять.

Так, повідомлення ОСОБА_1 , надіслане на адресу Волинської митниці ДФС, не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки його зміст не містить відомостей про те, що ремонт автомобіля є наслідком факту аварії або дії обставин непереборної сили. Позивачем не було надано жодних документів від дорожньо - експлуатаційних служб чи поліції, які б підтверджували факт обставин непереборної сили або аварії до вищевказаного повідомлення, відтак, таке повідомлення не може свідчити про виконання обов`язку, передбаченого ст.192 МК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сам по собі факт перебування автомобіля на ремонті не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті ст.192 МК України не перериває встановлений ч.1 ст.95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту.

Перебування транспортного засобу позивача в ремонті, на думку колегії суддів, не було спричинене аварією, дією обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, тому приписи ч.1 ст.460 МК України щодо до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2018 року (справа №569/4632/16-а) та від 04 грудня 2018 року (справа №308/6634/16-а), і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу до митного органу призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами, доказів наявності підстав для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил позивач не надав, а тому оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил №7887/20500/18 від 09 січня 2019 року прийнята правомірно, що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв`язку з чим таке підлягає скасуванню.

Відтак, доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального права та обставинам справи є обґрунтованими, а тому апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню.

Колегія суддів також звертає увагу на положення Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) щодо оцінки аргументів учасників справи: Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, допустився помилки в частині застосуванням норм матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись ст. 229, 243, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 травня 2019 року в справі №444/365/17 - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 07.08.2019.