Справа № 583/3061/19
Суддя: Соколова Н. О.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/3061/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Соколової Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Марченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 справу № 583/3061/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Сумській області, лейтенанта поліції Сальник Максима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2019 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.07.2019 інспектором 3-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Сальник М.О. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1298186 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за нібито порушення п. 15.2 Правил дорожнього руху, а саме за здійснення зупинки і стоянки транспортного засобу за межами населеного пункту на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку і розділена розміткою 1.1, що зафіксовано на персональний мобільний відеореєстратор DMT 1 ВМ-00077. Дану постанову позивач вважає незаконною, яка підлягає скасування, оскільки, правил дорожнього руху він не порушував, на його переконання, викладені у постанові факти не відповідають дійсності, докази, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення відсутні, про що він наголошував інспектору, однак був позбавлений можливості надати пояснення, скористатися правовою допомогою, всупереч вимог чинного законодавства протокол про адміністративне правопорушення не складався, справу розглянуто на місці, хоча вину він не визнавав. Крім того, під час розгляду справи інспектором не були залучені свідки події, йому не пред`явлено відео-фотофіксацію, за кермом була інша особа. В зв`язку з цим просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 22.07.2019 провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду на 02.08.2019.

Позивач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідач інспектор 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Сальник М.О. в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги ОСОБА_1 вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 05.07.2019 згідно з дислокацією сил та засобів роти № 3 батальйону УПП в Сумській області він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху. Близько 17.35 год. 05.07.2019 у м. Тростянець Сумської області на 63 км а/ш Н-12 було виявлено транспортний засіб «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , водій якого здійснив зупинку та стоянку поза населеним пунктом на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку і розділена розміткою 1.1, що зафіксовано на персональний мобільний реєстратор «DMTI серії НОМЕР_2 № НОМЕР_3 , чим порушив п.15.2 Правил дорожнього руху України. Ним було роз`яснено позивачу суть скоєного правопорушення, а саме порушення вимог п. 15.2 ПДР: здійснення зупинки та стоянки поза населеним пунктом на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Після чого роз`яснив Позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення.

Одразу після цього розглянув в присутності Позивача матеріали адміністративної справи, виніс постанову серії ЕАВ № 1298186 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на Позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., оголосив постанову позивачу та вручив її копію під підпис останнього.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що Позивач здійснив зупинку транспортного засобу поза населеним пунктом на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку і розділена розміткою 1.1, таким чином, на переконання відповідача, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Щодо розгляду справи інспектором на місці скоєння адміністративного правопорушення та відсутності протоколу про адміністративне правопорушення, зазначив, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

В зв`язку з чим, оскаржувану постанову просив залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Заслухавши позивача, дослідивши наявні у справі докази, встановлено наступне.

Поліцейським 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Сальник М.О. 05.07.2019 винесена постанова серії ЕАВ №1298186 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 05.07.2019 о 17.35 год. в м. Тростянець Сумської області на 63 км автодороги Н-12 водій, керуючи транспортним засобом здійснив зупинку та стоянку поза населеним пунктом на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку і розділена розміткою 1.1, що зафіксовано на персональний мобільний відеореєстратор DMT 1 ВМ-00077, чим порушив п. 15.2 ПДР порушення водіями транспортних засобів правил зупинки у місцях без спеціально відведених для зупинки місць, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, відповідачем надано відеозапис з нагрудного реєстратора, про використання яких містяться відповідні відомості у спірній постанові. Так з відеозапису відео реєстратора вбачається, що автомобіль позивача стоїть з лівої сторони проїзної частини поза населеним пунктом, а також послідовність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП як в судовому засіданні, так і під час складення постанови.

Вирішуючи питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а також даючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем за оскаржуваною постановою рішення, суд виходив з такого.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 15.2 ПДР України, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

З оглянутого відеозапису вбачається, що автомобіль позивача стоїть поза межами населеного пункту з лівої сторони проїзної частини. Позивач підтверджує, що він приїхав на автомобілі, є водієм і що його транспортний засіб знаходиться з лівої сторони дороги. Про те, що його автомобілем керував хтось інший - позивач не зазначав, причини своєї незгоди з постановою не пояснював, сказавши лише, що пояснення надасть в суді. Інших осіб відереєстратором біля автомобіля позивача та в самому автомобілі не зафіксовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 КАС України, позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви.

В судовому засіданні позивач назвав прізвище особи, яка нібито керувала його транспортним засобом. Проте в позові дані про таку особу відсутні, як доказ невинуватості позивача у позовній заяві не зазначений, клопотання про виклик такого свідка в судове засідання позов також не містить. Позивач також не зазначив що цей доказ не може бути поданий, причин з яких він не може бути поданий, доказів, що позивач вжив усіх залежних від нього дій, спрямованих на отримання відповідного доказу.

Таким чином, вважаю доведеним, що саме позивач керував транспортним засобом та здійснив зупинку і стоянку з порушенням правил дорожнього руху.

Також суд не бере до уваги посилання позивача на необхідність складення протоколу, оскільки це суперечить ч. 5 ст. 258 КУпАП, так як ця частина містить виключення: «крім правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху».

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно з п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою, третьою, п`ятою статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 122 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04 квітня 2018 року провадження №К/9901/10493/18.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що йому не надали можливості скористатися юридичною допомогою, оскільки таке право позивачу було роз`яснено, проте він ним не скористався і про бажання скористатися не заявляв.

Посилання позивача на те, що йому не було роз`яснено права також суд не бере до уваги, оскільки таке його твердження спростовано наданим відповідачем відеозаписом.

Посилання позивача на те, що інспектором не враховані його пояснення, не заслуговують на увагу, оскільки від дачі таких пояснень позивач під час складення постанови відмовився.

Оскаржувана постанова містить відомості, передбачені ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розгляд справи здійснено відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи передувала належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Позивач не був позбавлений можливості надати усні чи письмові пояснення, надати докази про матеріальне становище, майновий та сімейний стан, тощо.

Таким чином, вважаю, що відповідач довів правомірність свого рішення, дії позивача по вчиненню правопорушення мали місце та містять склад адміністративного правопорушення.

Доводи позивача про порушення його прав відповідачем повністю спростовані під час судового розгляду.

Ураховуючи встановлені обставини, суд вважає, що постанова винесена відповідачем законно і обґрунтовано, а тому слід залишити її без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Сумській області, лейтенанта поліції Сальник Максима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: інспектор 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Сальник Максим Олександрович, Україна, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.О. Соколова