Справа № 240/7285/19
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Житомир справа № 240/7285/19

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

секретар судового засідання Єфремова О.С.,

за участю: прокурора Деречі І.В.,

представника відповідача Васільєвої Т.П.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Любарської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся керівник Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави із позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Любарської селищної ради щодо не оформлення права власності на будівлі:

- Бичівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Любарської селищної ради, яка розташована по вулиці Лесі Українки 10, с. Бичева Любарського району Житомирської області;

- Глезненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Любарськоїселищної ради, яка розташована по вулиці Центральна 2, с. Глезне Любарського району Житомирської області;

- Привітівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Любарської селищної ради яка розташована по вулиці Шкільна 17, с. Привітів Любарського району Житомирської області та зобов`язати відповідача в межах компетенції вжити заходів щодо оформлення права власності на вищевказані будівлі.

Позивач, аргументуючи позовні вимоги, вказав на бездіяльність Любарської селищної ради, яка здійснює управління загальноосвітніми справами, щодо невжиття необхідних дій для оформлення права власності на будівлі загальноосвітніх шкіл. Наголосив, що відсутність правовстановлюючих документів на будівлі загальноосвітніх навчальних закладів створює передумови для зловживання щодо розпорядження зазначеним майном, використання його не за цільовим призначенням та ризики для нормального функціонування шкільної установи, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей. За таких обставин, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 31.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

18.07.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заява №967 від 17.07.2019, в якому просить замінити первісного відповідача Любарську селищну раду на належних відповідачів відділ освіти, молоді та спорту Любарської селищної ради та Бичівську, Глезненську та Привітівської загальноосвітніх шкіл І-ІІІ ступенів, не закриваючи провадження у справі. Вказує, що зазначені школи знаходяться у комунальній власності Любарської селищної ради, однак перебувають на балансі відділу освіти, молоді та спорту Любарської селищної ради. При цьому, у відзиві відповідачем не заперечується необхідність здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що належить територіальній громаді в особі органу місцевого самоврядування, у тому числі і на будівлі навчальних закладів, які розміщені на території громади.

У відповіді на відзив №08-283 вих-19 від 22.07.2019 поданого до суду, вказано що обов`язок державної реєстрації права власності на нерухоме майно та інших речових прав на нерухоме майно, покладається на власника такого майна, та є обов`язковою для власників, незалежно від форм власності.

Відповідно до ухвал суду від 25.07.2019 без виходу до нарадчої кімнати відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про заміну відповідача у справі та закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Прокурор, вважаючи, що Любарською селищною радою допущено протиправну бездіяльність щодо не оформлення права власності на будівлі вказаних вище загальноосвітніх шкіл, а тому звернувся до суду, для задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання суспільно значимого питання використання комунального майна, яке здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків

Відтак, Бердичівською місцевою прокуратурою під час вивчення стану додержання вимог законодавства при використанні майна навчальних закладів, встановлено, що у комунальній власності Любарської селищної ради перебувають:

- Бичівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Любарської селищної ради, яка розташована по вулиці Лесі Українки 10, с. Бичева Любарського району Житомирської області;

- Глезненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Любарської селищної ради, яка розташована по вулиці Центральна 2, с. Глезне Любарського району Житомирської області;

- Привітівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Любарської селищної ради яка розташована по вулиці Шкільна 17, с. Привітів Любарського району Житомирської області.

Любарська селищна рада є власником означених загальноосвітніх шкіл на підставі рішення №234 від 06.07.2018 VII сесії VIII скликання Любарської селищної ради.

Вказаний факт також підтверджений п.1.3 Статутів загальноосвітніх шкіл, які містяться в матеріалах справи (а.с.19,36,53).

Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.04.2019 за Любарською селищною радою будівлі вищевказаних навчальних закладів не рахуються.

Тобто, використання зазначеного нерухомого майна здійснюється шляхом користування будівлями, спорудами без державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів (свідоцтва про право власності), що у свою чергу і слугувало підставою для звернення прокурора до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Право комунальної власності визначається ст.327 Цивільного кодексу України. Зокрема, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. При цьому, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Тобто, управлінням майном, яке перебуває у комунальній власності, здійснюється безпосередньо територіальною громадою та утвореними нею органами місцевого самоврядування.

При цьому, систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року (далі Закон № 280/97).

Відповідно до ст.16 цього ж Закону, від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Пунктом 30 частини 1 статті 26 Закону № 280/97 визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, такі питання, як прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

В силу приписів ст. 60 згаданого вище Закону, передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 5 Закону України «Про освіту» № 2145-VIII від 05 вересня 2017 року (далі Закон №2145-VIII ) державну політику у сфері освіти визначає Верховна Рада України, а реалізують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, інші центральні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

При цьому, сільські, селищні ради відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти на відповідній території, мають право засновувати заклади освіти, реорганізовувати і ліквідовувати їх, забезпечують їх діяльність та розвиток (ч.3 ст.66 Закону №2145-VIII).

У відповідності до ч.1 ст.80 Закону №2145-VIII до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав та інші активи, передбачені законодавством.

Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Водночас, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України № 1952-IV від 01 липня 2004 року (далі Закон № 1952-IV).

Державній реєстрації прав підлягають, зокрема право власності.

Загальними засадами державної реєстрації прав, серед інших є, зокрема обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі правта внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; (ч.ч.2,4 ст.3 Закон № 1952-IV).

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч.1 ст.5 Закон № 1952-IV).

При цьому, у відповідності до ч.3 ст.5 Закону № 1952-IV, право власності на підприємство, як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Аналіз вищевикладених норм, дає підстави вважати, що право власності на об`єкти нерухомого майна підлягає обов`язковій державній реєстрації, речові права на яке виникають з моменту такої реєстрації.

Отже, як вже зазначалося, рішенням Любарської селищної ради № 234 від 06.07.2018 "Про зміну власника, найменування та затвердження Статутів навчальних закладів Любарської селищної ради, Центру учнівської творчості, в новій редакції» вирішено визнати Любарську селищну раду власником дошкільних навчальних закладів та загальноосвітніх шкіл, в тому числі Бичівської, Глезненської та Привітівської загальноосвітніх шкіл.

Таким чином, з моменту прийняття вищевказаного рішення державній реєстрації підлягає право власності на об`єкти нерухомого майна, в тому числі і будівлі згаданих загальноосвітніх шкіл.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що за наявності підстав та відповідних повноважень Любарською селищною радою заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на будівлі згаданих навчальних закладів не вживались, будь-які документи на нерухоме майно (будівлі, споруди) не виготовлялися.

Більш того, листом Любарської селищної ради №178 від 20.03.2019, який міститься в матеріалах справи, підтверджується той факт, що питання щодо виділення коштів на виготовлення технічних паспортів на будівлі на комісію селищної ради з питань бюджету комунальної власності, соціально-економічного розвитку, інвестиційної діяльності, малого та середнього бізнесу не виносилося, відповідне рішення селищною радою не приймалось, дозволи на виготовлення правовстановлюючих документів на будівлі не надавались.

Отже, правовстановлюючі документи на будівлі Бичівської, Глезненської та Привітівської загальноосвітніх шкіл відсутні, що у свою чергу, також підтверджено листами-відповідями таких загальноосвітніх закладів надісланими на запит Бердичівської місцевої прокуратури (а.с.78-90), а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.71,74, 81), Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.04.2019 (а.с.72, 75).

З огляду на викладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що відсутність правовстановлюючих документів на будівлі загальноосвітніх навчальних закладів створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним майно, використання його не за цільовим призначенням та ризики для нормального функціонування шкільної установи, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей.

Щодо твердження відповідача стосовно неналежного відповідача у справі, слід вказати наступне.

Так, Любарською селищною радою винесено рішення № 363 від 23 жовтня 2018 року «Про затвердження акта передачі-приймання майна комунальної власності Любарської селищної ради на баланс відділу освіти, молоді та спорту Любарської селищної ради», яким затверджено акт передачі-приймання майна комунальної власності Любарської селищної ради з балансу останньої на баланс відділу освіти, молоді та спорту Любарської селищної ради.

В свою чергу, відповідно до передавальних актів (а.с.97-102) Бичівська, Глезненська, Привітівська загальноосвітні школи, були передані на баланс відділу освіти, молоді та спорту Любарської селищної ради, який є виконавчим комітетом Любарської селищної ради та серед іншого, забезпечує реалізацію державної політики в галузі освіти, спорту, справах молоді і виховання та є підзвітним і підконтрольним Любарській селищній раді (п.п.1.1,1.2,2.1.1 Положення про такий відділ).

Суд зазначає, що Бичівська, Глезненська, Привітівська загальноосвітні школи перебувають лише на балансі відділу освіти, молоді та спорту, однак знаходяться у комунальній власності Любарської селищної ради.

Поряд із цим, слід акцентувати увагу на тому, що перебування майна на балансі відділу освіти, молоді та спорту Любарської селищної ради не є безспірною ознакою його права власності на це майно, оскільки баланс є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна і не свідчить про знаходження майна у власності (володінні) такого відділу.

У зв`язку із чим, твердження відповідача, що належним відповідачем у справі є відділ освіти, молоді та спорту Любарської селищної ради є помилковим, оскільки обов`язок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухому майно покладається на власника такого майна, тобто Любарську селищну раду.

Отож, з наведено вбачається, порушення відповідачем вимог законодавства при використанні майна навчальних закладів, так як, до тепер правовстановлюючі документи на будівлі Бичівської, Глезненської, Привітівської загальноосвітніх шкіл не оформлені, відповідне рішення селищною радою не приймалось, дозволи на виготовлення правовстановлюючих документів на споруди, будівлі не надавались, питання щодо виділення коштів на виготовлення технічної документації на будівлі на розгляд сесії Любарської селищної ради не виносилось, тобто будь-які заходи щодо такого оформлення відповідачем не вживались, що у свою чергу свідчить про протиправну бездіяльність останньої.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного суду України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, що передбачено ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного суду України.

Зважаючи на викладені обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені наданими суду доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави (вул. Вінницька, 23, м.Бердичів, Житомирська область,13300, ) до Любарської селищної ради (вул. Незалежності, 38, смт.Любар, Житомирська область, 13101, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Любарської селищної ради щодо не оформлення права власності на будівлі: Бичівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Любарської селищної ради, яка розташована по вулиці Лесі Українки 10, с. Бичева Любарського району Житомирської області; Глезненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Любарської селищної ради, яка розташована по вулиці Центральна 2, с. Глезне Любарського району Житомирської області; Привітівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Любарської селищної ради яка розташована по вулиці Шкільна 17, с. Привітів Любарського району Житомирської області.

Зобов`язати Любарську селищну раду в межах компетенції вжити заходів щодо оформлення права власності на будівлі: Бичівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Любарської селищної ради, яка розташована по вулиці Лесі Українки 10, с. Бичева Любарського району Житомирської області; Глезненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Любарської селищної ради, яка розташована по вулиці Центральна 2, с. Глезне Любарського району Житомирської області; Привітівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Любарської селищної ради яка розташована по вулиці Шкільна 17, с. Привітів Любарського району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

Повне судове рішення складене 08 серпня 2019 року