Справа № 178/1553/18(2-а/178/5/19)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2019 року м. Дніпросправа № 178/1553/18(2-а/178/5/19)
Суддя І інстанції Цаберябий Б.М.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом директора КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Управління контролю за використанням та охороною земель про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Директор КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати дії старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Дніпропетровській області - заступника начальника управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Щоголєва Максима Ігоровича щодо притягнення ОСОБА_1 директора КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДМР до адміністративної відповідальності за ч.53 КУпАП протиправними;

- постанову по справі про накладення адміністративного стягнення від 27 вересня 2018 року №704/ДК/0214По/08/01/18 скасувати.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю винесеної відносно позивача постановою, з огляду на використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник позивача заперечував проти її задоволення, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що 19 вересня 2018 року державним інспектором у сфері державного контролю за виконанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Дніпропетровській області - заступником начальника управління з контролю за виконанням та охороною земель у Верхньодніпровському, Криничанському, П`ятихатському районах та м. Кам`янське управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Пугачем Євгенієм Олександровичем складено протокол про адміністративне правопорушення № 704-ДК/0210П/07/01/-18, в якому встановлено, що КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР» в особі директора ОСОБА_1 використовує земельні ділянки: площею 84,17 га на території Адамівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка надана у постійне користування для охорони здоров`я і соціальних послуг; площею 82,37 га на території Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка надана у постійне користування для ведення підсобного господарства; площею 17,77 га на території Покровської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка надана у постійне користування для ведення підсобного сільського господарства, нібито не за цільовим призначенням, а саме - «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», де вказана дата вчинення правопорушення - 07 вересня 2018 року.

27 вересня 2018 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за виконанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Дніпроперовській області - заступником начальника управління з контролю за виконанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Щоголєвим Максимом Ігоровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 704/ДК/0214По/08/01/18, якою директора КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат ДМР» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 188 Земельного кодексу України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Відповідно до ст. 2 Закону України №963-IV "Про державний контроль за використанням та охороною земель" одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Положеннями ст. 9 зазначеного Закону визначено, що Державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Згідно статті 10 Закону України №963-IV до повноважень державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель належить право в тому числі: складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно і з ст.53 КУпАП використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`яти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення факту використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно із ч.1 ст.19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:

а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства;

б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;

г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;

ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

При цьому абзац другий частини п`ятої статті 20 ЗК України встановлює обов`язок власників використовувати землі зазначеної категорії виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 - 37 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 37 ЗК України встановлено, що приватні несільськогосподарські підприємства, установи та організації можуть набувати у власність або оренду землі сільськогосподарського та іншого призначення для ведення підсобного господарства.

З наявного в матеріалах справи державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 13 грудня 2004 року серія НОМЕР_8 вбачається, що Криничанському державному психоневрологічному будинку-інтернату (нині КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР») надано земельну ділянку площею 127,91 га кадастровий номер НОМЕР_2 на території Адамівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області для охорони здоров`я і соціальних послуг.

Відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 13 грудня 2004 року серія НОМЕР_7 Криничанському державному психоневрологічному будинку-інтернату (нині КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР») надано земельну ділянку площею 105,50 га кадастровий номер НОМЕР_4 на території Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області для ведення підсобного сільського господарства.

Відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 13 грудня 2004 року серія НОМЕР_5 Криничанському державному психоневрологічному будинку-інтернату (нині КЗ «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР») надано земельну ділянку площею 3,38 га кадастровий номер НОМЕР_6 на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області для ведення підсобного сільського господарства.

В свою чергу, відповідно до Статуту Комунального закладу «Криничанський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» (Далі - Статут КЗ» у своїй діяльності Заклад керується: Конституцією України, Конвенцією про права осіб з інвалідністю, нормативними актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Типовим положенням про психоневрологічний інтернат, наказами Міністерства соціальної політики України і департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації та розпорядженнями Органу управління майном та іншими нормативно правовими актами з питань, що регулюють діяльність інтернатних установи, цим Статутом.

Так згідно із п.57 та п.59 Типового положення про психоневрологічний інтернат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2016 року №957, в інтернаті для організації трудової реабілітації та забезпечення підопічних предметами, матеріалами та інвентарем, основними продуктами харчування власного виробництва можуть утворюватися підсобні господарства, промислові та переробні міні-виробництва, багатопрофільні лікувально-виробничі (трудові) майстерні, цехи, дільниці з необхідним інвентарем, устаткованням та обладнанням, технікою, транспортом і знаряддями сільськогосподарського виробництва, що провадять діяльність відповідно до законодавства, положення про які затверджуються засновником. Продукція, вироблена у підсобних господарствах та лікувально-виробничих (трудових) майстернях, використовується для задоволення потреб і поліпшення умов проживання підопічних та розвитку діяльності інтернату.

В свою чергу, згідно із п.1.3. Статуту КЗ у Закладі для організації трудової реабілітації та забезпечення підопічних предметами, матеріалами та інвентарем, основними продуктами харчування власного виробництва діє структурний підрозділ - підсобне господарство, яке фінансується за рахунок загального фонду, кошторису доходів та видатків.

Продукція, вироблена у підсобних господарствах та лікувально виробничих (трудових) майстернях, використовується для задоволення потреб і поліпшення умов проживання підопічних та розвитку діяльності Закладу.

Розмір фінансування підсобного господарства відповідає обсягу виробленої продукції у грошовому еквіваленті, безкоштовно переданої на утримання осіб, проживаючих у Закладі.

У разі виникнення лишків виробленої продукції у результаті діяльності підсобного господарства, кошти від продажу яких надходять на рахунок спеціального фонду, керівництво Закладу може здійснювати їх реалізацію іншим юридичним та фізичним особам за погодженням з департаментом соціального захисту населення облдержадміністрації, але за цінами, не нижчими від ринкових на момент реалізації.

З метою ефективного використання земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні Закладу, та економії бюджетних коштів, керівництвом Закладу можуть залучатися юридичні та фізичні особи для спільної діяльності, обробітку та використання земельних ділянок. Ведення спільних справ, внески і частки сторін у спільній діяльності визначаються в договорі, укладеному між сторонами, відповідно до чинного законодавства України.

Для реалізації зазначених повноважень Типовим положенням про психоневрологічний інтернат передбачено та закріплено у п.6.7.2. Статуті КЗ, відповідно до якого, керівник Закладу представляє Заклад у відносинах з підприємствами, установами, організаціями та розпоряджається в установленому законодавством порядку майном і коштами, укладає договори.

З викладеного вбачається, що керівник інтернату має право, для реалізації функціонування підсобного господарства, укладати із іншими підприємствами договори про спільну діяльність щодо користування майном, яке належить інтернату, зокрема, землями сільськогосподарського призначення, для задоволення потреб і поліпшення умов проживання підопічних та розвитку діяльності інтернату.

При цьому з укладених керівником Комунального закладу «Криничанський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_1 з іншими підприємствами договорів про спільну діяльність метою договору виступає:

- впровадження технологічного процесу виробництва сільськогосподарської продукції (соняшнику, пшениці, ячменю, кукурудзи, тощо);

- підвищення ефективності ведення сільськогосподарського виробництва, охорони землі, збереження та відтворення родючості землі;

- недопущення простою та нераціонального використання земельних ділянок.

Тобто, мета укладених договорів про спільну діяльність жодним чином не суперечить ані вимогам щодо користування землями певного виду використання, встановленими статтями 31, 33 - 37 ЗК України, ані Статуту Комунального закладу «Криничанський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради», ані Типовим положенням про психоневрологічний інтернат.

Натомість, жодних доказів, які б підтверджували використання керівником Комунального закладу «Криничанський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_1 земельних ділянок не за цільовим призначенням матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Таким чином, з огляду на те, що доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53 КУпАП матеріали справи не містять, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник