Справа № 2340/4493/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4493/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Бєлової Л.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря: Чуб Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 15.02.2019) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Канівриба» до Міністерства екології та природних ресурсів України, Державного агентства водних ресурсів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ «Канівриба» звернулось з позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України, Державного агентства водних ресурсів України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства екології та природних ресурсів України про відмову в погодженні Проекту землеустрою, оформлене листом № 5/4.1-16/5735-18 від 12.06.2018;

- зобов`язати Міністерство екології та природних ресурсів України прийняти рішення про погодження Проекту землеустрою щодо організації та встановлення меж території земель водного фонду та водоохоронної зони на території Ляпівської сільської ради Канівського району Черкаської області;

- визнати протиправним та скасувати Висновок погодження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронних зон № 4024/9/11-17 від 20.07.2017, виданий Державним агентством водних ресурсів України;

- зобов`язати Державне агентство водних ресурсів України погодити Проект землеустрою щодо організації та встановлення меж території земель водного фонду та водоохоронної зони на території Ляпівської сільської ради Канівського району Черкаської області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при визначенні внутрішньої межі водоохоронної зони при складанні Проекту землеустрою нормальний підпірний рівень (найвищий проектний підпертий рівень верхнього б?єфа загати, який можна тривалий час підтримувати в нормальних умовах експлуатації гідротехнічних споруд) - 91,500 мБС (метрів в балтійській системі координат) не застосовується. В даному випадку повинен застосовуватись рівень води мертвого об`єму (мінімальний рівень, допустимий в умовах нормальної експлуатації гідроспоруд, РМО), який відповідає рівню урізу води в меженний період і, в даному випадку дорівнює 91,000 мБС.

Згідно з відзиву на адміністративний позов Міністерства екології та природних ресурсів України при врахуванні рівня мертвого об`єму, що відповідає рівню урізу в меженний період, що в даному випадку, дорівнює 91,0 мБС відбудеться зменшення прибережної захисної смуги, що є неприйнятним та про що було вказано у висновках Державного водного агентства України та Міністерства екології та природних ресурсів України.

Відповідно до відзиву на адміністративний позов Державного агентства водних ресурсів України меженний період визначається тільки для річок і не притаманний для водосховища, оскільки його рівень регулюється штучно. Рівень Канівського водосховища регулюється відповідно до режиму роботи, який встановлюється на підставі правил експлуатації водосховищ Дніпровського каскаду. В свою чергу, правилами експлуатації водосховищ Дніпровського каскаду нормальний підпірний рівень відповідає позначці 91,50 мБС, тобто саме від цієї позначки вираховується ширина водоохоронної зони та прибережної захисної смуги Канівського водосховища. У зв`язку з цим, Держводагентство при наданні висновку щодо погодження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронних зон Канівського водосховища на території Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Відповідач - Міністерство екології та природних ресурсів України, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до Міністерства екології та природних ресурсів України.

Зокрема, апелянт вказує, що за Правилами експлуатації водосховищ Дніпровського каскаду щодо Канівського водосховища вказують, що за основу при встановленні водозахисних смуг має застосовуватись нормальний підпірний рівень у 91,5 м. Такі ж відомості містить техніко-економічне обґрунтування 1979 року.

01.08.2019 у судове засідання з`явились представники позивача та відповідачів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з висновком Державного агентства водних ресурсів України № 4024/9/11-17 від 20.07.2017 Держводагентство відмовило у погодженні проекту землеустрою у зв`язку з тим, що внутрішня межа водоохоронної зони та прибережної захисної смуги встановлена без урахування нормального підпірного рівня Канівського водосховища (91,5 мБС).

Також, до Мінприроди надійшов проект землеустрою щодо організації та встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони на території Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області.

Мінприроди розглянуло вказаний проект та у листі № 5/4-15/1984-18 висловила свої зауваження:

- склад та зміст Проекту не відповідають статті 47 Закону України «Про землеустрій», якість планово-картографічних матеріалів не дозволяє забезпечити їх належний розгляд;

- інформація про обмеження у використанні земель потребує приведення у відповідність з Водним кодексом України (статті 47, 87, 89), Земельним кодексом України (статті 61) та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України № 1051 від 10.10.2012 (п. 23 Порядку передбачено, що має бути зазначено перелік заборонених видів діяльності та обов`язків щодо вчинення певних дій з посиланням на нормативно-правові акти, згідно з якими встановлені обмеження, строк дії обмежень);

- відсутнє обґрунтування розміру водоохоронної зони, зокрема з урахуванням вимог Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затверджених постановою КМ України № 486 від 08.05.1996 відповідно до якого: «до складу водоохоронних зон обов`язково входить заплава річки, перша надзаплавна тераса, бровки і круті схили берегів, а також прилеглі балки та яри», зовнішня межа водоохоронної зони визначається з урахуванням лісових насаджень, що найбільшою мірою сприяють охороні вод із зовнішньою межею не менш як 1000 метрів від урізу меженного рівня води»;

- відсутня інформація щодо дотримання вимог ст. 88 Водного кодексу України, згідно з якої прибережна захисна смуга Канівського водосховища встановлюється шириною 100 метрів, а якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється;

- не зрозумілим є обмеження території проектування, беручи до уваги, що поряд з нею знаходяться інші території, які також відносяться до водоохоронних зон та прибережних захисних смуг Канівського водосховища.

На підставі викладених повноважень Мінприроди не погодило поданий проект.

ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» повторно направив проект на погодження Мінприроди.

Листом Міністерства екології та природних ресурсів України № 5/4.1-16/5735-18 від 12.06.2018 «Про розгляд документації із землеустрою» за результатами розгляду «Проекту землеустрою щодо організації та встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронної зони на території Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області» відмовлено ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у погодженні Проекту у зв`язку з неповною мірою врегулювання питань, про необхідність опрацювання яких повідомляло Мінприроди (лист № 5/4-15/1984-18 від 23.02.2018). Зокрема внутрішня межа водоохоронної зони та прибережної захисної смуги встановлена без урахування нормального підпірного рівня Канівського водосховища (91,5 мБС).

Не погодившись із висновком Державного агентства водних ресурсів України та листом Міністерства екології та природних ресурсів України № 5/4.1-16/5735-18 від 12.06.2018 «Про розгляд документації із землеустрою», яким відмовлено ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у погодженні Проекту, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що по водосховищу при визначенні внутрішньої межі водоохоронної зони при складанні Проекту землеустрою нормальний підпірний рівень (найвищий проектний підпертий рівень верхнього б?єфа загати, який можна тривалий час підтримувати в нормальних умовах експлуатації гідротехнічних споруд) - 91,500 мБС (метрів в балтійській системі координат) не застосовується. В даному випадку повинен застосовуватись рівень води мертвого об`єму (мінімальний рівень, допустимий в умовах нормальної експлуатації гідроспоруд, РМО), який відповідає рівню урізу води в меженний період і, в даному випадку дорівнює 91,000 мБС, що підтверджується даними та розрахунками, які наведені в техніко-економічному обґрунтуванні, виготовленому Київським відділенням міністерства рибного господарства СРСР «Гідрорибопроект» в 1979 році (м. Київ).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 58 Земельного кодексу України № 2768-III від 25.10.2001, до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Відповідно до ст. 4 Водного кодексу України № 213/95-ВР від 06.06.1995 до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

У відповідності до частин першої - другої ст. 60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

У відповідності до ст. 88 Водного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Відповідно 61 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; б) зберігання та застосування пестицидів і добрив; в) влаштування літніх таборів для худоби; г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; ґ) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки.

Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватися, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Аналогічні приписи викладені у ст. 89 Водного кодексу України.

Відповідно до частини першої ст. 76 Водного кодексу України робота водогосподарських систем (водосховищ, каналів та інших зв`язаних між собою водних об`єктів) регулюється шляхом встановлення відповідних режимів для кожного водного об`єкта системи з урахуванням прогнозу водності.

Рівень Канівського водосховища регулюється відповідно до режиму роботи, який встановлюється на підставі Правил експлуатації водосховищ Дніпровського каскаду, введених в дію наказом Державного комітету України по водному господарству № 50 від 05.03.2002.

Так, відповідно до п. 2.2.2.2 Канівське водосховище з позначкою НПР=91,5 м має незначний об`єм у 2,6 км3. Не передбачено планового спрацювання водосховища - воно припустиме тільки в аварійних випадках взимку не більш як 0,5 м. Канівською ГЕС здійснюється тижневе та добове регулювання.

Відповідно до п. 2.4.1.1.3 судноплавний рівень Канівського водосховища становить НПР=91,5 м. Рівень води у водосховищі біля греблі в літньо-осінній сезон утримується близько НПР=91,5 м. Коливання рівнів води, зумовлені добовим і тижневим регулюванням потужності Канівського ГЕС у нормальних умовах експлуатації, припустимі в межах 0,15-0,20 м за умови, що не буде форсування вище НПР=95,5 м.

У відповідності до п. 2.3.2.2 у разі позначки нормального підпірного рівня НПР=91,5 м на Канівському водосховищі здійснюється добове та тижневе регулювання, при чому внаслідок його незначного об`єму Канівська ГЕС працює на припливних витратах, частково зарегульованих у Київському водосховищі. Режимне спрацювання Канівського водосховища проектом не передбачено.

Також, у відповідності до п. 2.4.1.2.3 рівень води у водосховищі біля греблі Канівського гідровузла протягом осінньо-зимового періоду утримується близько НПР=95,1 м.

Згідно з п. 2.4.1.3.3 пропускна здатність турбін ГЕС при НПР дорівнює 7 300 м3/с. При максимальних витратах водопілля менш як 7 300 м3/с (імовірність перевищення - понад 40%), коли через гідровузол не очікується холостих скидів, перед повеневе спрацювання не проводиться і протягом усього водопілля рівень води у водосховищі утримується на позначці НПР.

Також, у відповідності до п. 2.1 «Временное руководство по установлению водоохранных зон и прибережных полос крупных рек и водоемов Украинской ССР и режиму хозяйственной деятельности на их территории» 1984 року внутрішньою межею водоохоронної зони є уріз води в меженний період річки або уріз води водосховища при НПР.

Отже, Правила експлуатації водосховищ Дніпровського каскаду щодо Канівського водосховища вказують, що за основу при встановленні водозахисних смуг має застосовуватись НПР у 91,5 м. При врахуванні рівня мертвого об`єму, що відповідає урізу води в меженний період, що в даному випадку дорівнює 91,0 мБС відбудеться суттєве зменшення прибережної захисної смуги, що в свою чергу може призвести до ведення господарської діяльності в природоохоронній зоні, що заборонено законом. У випадку застосування рівня мертвого об`єму (вихідних даних), ширина природоохоронної зоні зменшиться.

З викладених підстав висновок суду першої інстанції з посилання на техніко-економічне обґрунтування, виготовлене Київським відділенням міністерства рибного господарства СРСР «Гідрорибпроект» 1979 року, де вказано, що самочинний припуску водойми можливий в аварійних випадках, коли Канівське водосховище буде спрацьовуватись до відмітки рівню мінімального об`єму - 91,0 мБС є помилковим, та не спростовує того, що застосування рівня мертвого об`єму призведе до необґрунтованого зменшення ширини природоохоронної зони.

Таким чином, колегія суддів вважає рішення Міністерства екології та природних ресурсів України про відмову в погодженні Проекту землеустрою, оформлене листом № 5/4.1-16/5735-18 від 12.06.2018 та Висновок погодження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронних зон № 4024/9/11-17 від 20.07.2017, виданий Державним агентством водних ресурсів України законними, та такими, що не підлягають скасування.

Позовні вимоги про зобов`язання Міністерства екології та природних ресурсів України прийняти рішення про погодження Проекту землеустрою щодо організації та встановлення меж території земель водного фонду та водоохоронної зони на території Ляпівської сільської ради Канівського району Черкаської області та зобов`язання Державне агентство водних ресурсів України погодити Проект землеустрою щодо організації та встановлення меж території земель водного фонду та водоохоронної зони на території Ляпівської сільської ради Канівського району Черкаської області також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від основних.

Щодо висловлених в порядку ст. 293 КАС України заперечень на ухвали, якими відмовлено у задоволенні клопотань про розгляд справи за правилами загального провадження, про залучення третьої особи - Держводагентства, про проведення судового засідання в режимі відео конференції, про залишення позову без розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Так, щодо ухвали суду першої інстанції від 09.01.2019 про відмову у залишенні позовної заяви без розгляду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем дотримано строки, визначені ст. 122 КАС України, оскільки предметом розгляду даної справи є рішення Мінприроди від 12.06.2018, а позивач звернувся до суду з позовом 12.11.2018.

Стосовно ухвали суду першої інстанції від 09.01.2019 про відмову у задоволенні клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, то враховуючи, що дана категорія справи не відноситься до передбачених частиною четвертою ст. 257 КАС України категорій справ, які не можуть розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження, суд першої інстанції був наділений правом розгляду даної справи за правилами спрощеного провадження.

Щодо ухвали суду від 09.01.2019 про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне агентство водних ресурсів України, то колегія суддів вважає висловлені відповідачем заперечення не актуальними, оскільки Державне агентство водних ресурсів України було залучене у даній справі в якості співвідповідача.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Канівриба» до Міністерства екології та природних ресурсів України, Державного агентства водних ресурсів України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 06.08.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:Л.В. Бєлова

Є.І. Мєзєнцев