Справа № 200/8407/19-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 р. Справа№200/8407/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною дію управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради щодо припинення виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства III групи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 березня 2018 року.

- визнати протиправною дію управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради щодо відмови у виплаті нарахованої державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства III групи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року.

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради нарахувати та виплатити державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства III групи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року.

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є інвалідом з дитинства 3 групи та перебуває на обліку у відповідача як отримувач державної соціальної допомоги. 16 жовтня 2018 року вона звернулась до відповідача з метою поновлення виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства 3-ї групи. З жовтня 2018 року виплати державної соціальної допомоги поновлені, втім заборгованість за період з березня 2018 року по вересень 2018 року відповідачем не виплачена. Листом відповідача від 14 січня 2019 року їй було відмовлено у виплаті існуючої заборгованості. Вважає такі дії відповідача протиправними та просить зобов`язати відповідача виплатити заборгованість по державній соціальній допомозі за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року.

19 липня 2019 року через відділ діловодства та архівної роботи суду, відповідачем поданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач зазначив, що 12 лютого 2018 року відповідачем було винесене рішення про припинення виплати державної соціальної допомоги на особу з інвалідністю, як внутрішньо переміщеної особи у зв`язку з не проживанням позивача за фактичною адресою з 01 березня 2018 року. Позивач звернулась до управління із заявою 16 жовтня 2018 року про поновлення виплати державної соціальної допомоги. Рішенням управління від 06 листопада 2018 року позивачу поновлені виплати соціальної допомоги на особу з інвалідністю, з жовтня 2018 року. Одночасно зазначає, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, була скасована відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», у зв`язку з чим вважає свої дії правомірними, у зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 (арк. справи 15).

Відповідно до довідки від 10 травня 2018 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_2 (арк. справи 9).

З копії довідки до акту огляду МСЕК, Серії 10 АББ № 428070 від 08 листопада 2012 року вбачається, що позивач має третю групу інвалідності по зору з дитинства. Інвалідність встановлена безстроково (арк. справи 14).

07 жовтня 2015 року позивач звернулась із заявою до УСЗН Димитровської міської ради з метою отримання допомоги інваліда з дитинства 3 групи, у зв`язку з переміщенням з району, розташованого на лінії зіткнення до міста Димитрів Донецької області (арк. справи 23).

Рішенням УСЗН Димитровської міської ради від 18 листопада 2015 року позивачу призначена державна адресна допомога з 01 січня 2015 року по 01 вересня 2015 року (арк. справи 29).

Рішенням управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 12 лютого 2018 року, ОСОБА_1 припинені виплати державної соціальної допомоги з 01 березня 2018 року, відповідно до пункту 13 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 08 червня 2016 року № 365, на підставі рішення комісії з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 07 лютого 2018 року № 6 та службової довідки сектору автоматизованої обробки інформації та контролю за призначенням соціальних виплат відділу бухгалтерського обліку та звітності від 12 лютого 2018 року у зв`язку із фактичним не проживанням (арк. справи 30).

Рішенням управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 13 квітня 2018 року довідка внутрішньо переміщеної особи відносно ОСОБА_1 - скасована відповідно до інформації Державної прикордонної служби України (арк. справи 31).

Рішенням управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 24 квітня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у виплаті державної соціальної допомоги, як особі з інвалідністю внутрішньо переміщеної особи, згідно рішення управління від 13 квітня 2018 року про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи згідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», пункт 9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат від 08 червня 2016 року № 365 та службової довідки державних соціальних інспекторів (арк. справи 32).

16 жовтня 2019 року позивач повторно звернулась із заявою про поновлення виплат державної соціальної допомоги як інваліду дитинства 3 групи (арк. справи 33).

Листом управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 18 грудня 2018 року за вихідним № П-92-2 повідомило позивача про те, що позивачу призначена державна допомога за період з 01 жовтня 2018 року довічно в розмірі 1452 грн. Допомога за жовтень та листопад 2018 року нарахована та виплачена на 2 період 24 листопада 2018 року (арк. справи 7).

З довідки УСЗН Мирноградської міської ради від 14 січня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу з інвалідністю з дитинства 3 групи, а саме: отримала допомогу за січень 2019 року у розмірі 1497 грн. (арк. справи 8).

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій управління соціального захисту населення Мирноградської ради щодо призупинення виплати державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю за період з березня по вересень 2019 року у зв`язку із скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований законом «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі Закон № 1706-VII ).

Відповідно до статті 7 цього Закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

У пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509.

Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Виходячи з приписів наведених норм, реалізація права на отримання соціальної допомоги пов`язана з фактом реєстрації особи як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно пункту 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01 жовтня 2014 року (в редакції Постанови КМ № 352 від 08 червня 2016 року) (далі Порядок № 509) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20 червня 2016 р., яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами наведеної норми рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Пунктом 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 року встановлено, що контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Відповідно до пункту 2.4 Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам для призначення державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам подаються такі документи: заява про призначення усіх видів соціальної допомоги за формою, що затверджується наказом Мінпраці;паспорт або в разі його відсутності інший документ, що може засвідчувати особу, яка подає заяву; довідка про місце проживання інваліда з дитинства або дитини-інваліда чи копія паспорта інваліда з дитинства або дитини-інваліда з відомостями про місце проживання; довідка про місце проживання законного представника, піклувальника, який подав заяву, чи копія паспорта з відомостями про місце проживання.

Заява про призначення державної соціальної допомоги подається інвалідом з дитинства до місцевого органу з питань соціального захисту населення за місцем постійного проживання або за місцем фактичного проживання, при умові подання довідки про неодержання цієї допомоги в місцевому органі з питань соціального захисту населення за місцем постійного проживання.

Заява про призначення державної соціальної допомоги інваліду з дитинства, який визнаний недієздатним, а також на дитину-інваліда подається одним із законних представників за місцем постійного проживання або за місцем фактичного проживання особи, яка подає заяву, при умові подання довідки про неодержання цієї допомоги в місцевому органі з питань соціального захисту населення за місцем постійного проживання.

Якщо законний представник проживає за іншою адресою, ніж дитина-інвалід, то разом із заявою він подає довідку місцевого органу з питань соціального захисту населення про те, що другий із законних представників не отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда за місцем свого проживання.

Відповідно до пункту 2.5. Порядку державна соціальна допомога призначається з дня звернення за її призначенням.

Днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день приймання місцевим органом з питань соціального захисту населення заяви з усіма необхідними документами.

У тих випадках, коли до заяви про призначення державної соціальної допомоги додані не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи повинні бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше 3 місяців з дня відправлення повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийняття або відправлення заяви про призначення такої допомоги.

Заява про призначення державної соціальної допомоги розглядається місцевими органами з питань соціального захисту населення не пізніше 10 днів після надходження заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до пункту 2.5 Порядку державна соціальна допомога інвалідам з дитинства, призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку за місцем проживання інваліда з дитинства або законного представника, яким призначена допомога на дітей-інвалідів або інвалідів, які визнані недієздатними.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку у разі зміни одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідним місцевим органом з питань соціального захисту населення за новим місцем проживання з дня, наступного за днем припинення цієї виплати за попереднім місцем проживання.

Відповідно до статті 12 Закону України Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам суми державної соціальної допомоги, призначені, але не витребувані своєчасно одержувачем без поважних причин, виплачуються за минулий час не більш як за 12 місяців перед зверненням за її одержанням.

Суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум інвалідом чи його офіційним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування інваліда на лікуванні, інші причини, які фізично унеможливлювали своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші об`єктивні обставини, коли інвалід чи його батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники не могли звернутися за їх отриманням), виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата державної допомоги за минулий час здійснюється із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату.

Аналогічні вимоги викладені в пункті 4.10 Порядку, відповідно до якого призначені суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум інвалідом чи його законним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування інваліда на лікуванні та інші причини, які фізично унеможливили своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші об`єктивні обставини, коли інвалід чи його законний представник не могли звернутися за їх отриманням), виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата державної соціальної допомоги за минулий час здійснюється, виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату.

Згідно статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 16 листопада 2000 № 2109-III, право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сімї та дітей, організовує роботу щодо призначення виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України № 1706, громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до статті 4 Закону України № 1706 (зі змінами від 13 січня 2016 року), факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до статті 6 Закону № 1706, виплата державної соціальної допомоги зупиняється у випадку пропуску строку переогляду інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом, а в разі визнання знову інвалідом або дитиною-інвалідом виплата державної соціальної допомоги поновлюється з дня зупинення, але не більш як за один місяць. У разі припинення виплати державної соціальної допомоги внаслідок не з`явлення на переогляд без поважних причин, при наступному визнанні інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом, виплата цієї допомоги поновлюється з дня встановлення інвалідності або визнання дитиною-інвалідом. Підставою припинення виплати державної соціальної допомоги, відповідно до ст. 14 Закону є влаштування дітей-інвалідів до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання, влаштування дитини-інваліда віком до 18 років до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання.

Частиною 1 статті 12 Закону № 1706 надає вичерпний перелік підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб і такими є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: подала заяву про відмову від довідки; скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Вказаний перелік є вичерпним.

Отже, Законом України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам» чітко визначені підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, в переліку яких не зазначено такої підстави як зміна обставин щодо фактичного місця проживання/перебування інваліда.

Відповідно до статті 14 Закону 1706, при зміні одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідною місцевою державною адміністрацією за новим місцем проживання.

Виплата державної соціальної допомоги продовжується з того часу, з якого вона була припинена за попереднім місцем проживання.

Таким чином, враховуючи вище викладене та беручи до уваги приписи статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» якою встановлено, що інвалідність позивачу встановлена безстроково, позовні вимогипозивача про нарахування та виплату державної соціальної допомоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підстави вище викладеного, суд дійшов висновку що зазначені дії відповідача були здійснені з недотриманням принципу рівності перед законом, а також відповідачем було не дотримано необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Приписами частини 1 статті 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., яка підтверджується наявною квитанцією № 87 від 27 лютого 2019 року в матеріалах справи (арк. справи 3).

Таким чином, на користь позивача підлягає відшкодуванню сума судового збору в розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради про визнання протиправними дії управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради щодо припинення виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства III групи з 01 березня 2018 року та відмови у виплаті державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства III групи за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року; зобов`язання управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради нарахувати та виплатити державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства III групи за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року; зобов`язати управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради щодо припинення виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства III групи з 01 березня 2018 року та відмови у виплаті державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства III групи за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради (, місце знаходження юридичної особи: 85327, Донецька обл., місто Мирноград, МІКРОРАЙОН МОЛОДІЖНИЙ, будинок 59) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (зареєстрована за місцем проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) державну соціальну допомогу, як особі з інвалідністю з дитинства III групи за період з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради (, місце знаходження юридичної особи: 85327, Донецька обл., місто Мирноград, МІКРОРАЙОН МОЛОДІЖНИЙ, будинок 59) державну соціальну допомогу ОСОБА_1 (зареєстрована за місцем проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 07 серпня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко