Справа № 200/2212/19-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 р. Справа№200/2212/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

за участю:

представника позивача Кашникова Ю.Ю. довір. від 07.03.2019 року

представника відповідача Михайлішина С.В. довід. Від 12.12.2018 року

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов

ОСОБА_1

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування грошового забезпечення, до складу якого включена щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, яку отримував син позивача ОСОБА_2 протягом останніх 24 місяців перед місяцем загибелі під час призначення позивачу - ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника, зобов`язання здійснити призначення пенсії, та виплатити заборгованість призначену ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника починаючи з 01 березня 2018 року, розмір якої обчислювати з сум основного, додаткового та інших видів грошового забезпечення з яких фактично сплачено ЄСВ від імені сина позивача ОСОБА_2 на підставі Довідки про основні, додаткові та інші види грошового забезпечення на які нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ЄСВ) наданої військовою частиною НОМЕР_2 від 16.11.2018 року №3201/8, за період служби з 09.2017 р. по 02.2018 р. з розрахунку загальної суми доходу 73088,83 грн.

(з урахуванням уточнень).

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, відповідач при призначенні пенсії по втраті годувальника відмовляючи у врахуванні деяких видів грошового забезпечення діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений нормами чинного законодавства.

Зазначає, що відповідачем протиправно при призначенні йому пенсії по втраті годувальника до грошового забезпечення померлого годувальника не враховані посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за особливі умови служби, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за безпосередню участь в АТО, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за стрибки з парашутом, підйомна допомога, одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у разі їх прийняття на військову службу за контрактом, з яких від імені сина позивача ОСОБА_2 , фактично сплачено ЄСВ.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що призначаючи позивачу пенсію по втраті годувальника без врахування посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за особливі умови служби, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за стрибки з парашутом, підйомної допомоги, одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у разі їх прийняття на військову службу за контрактом відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений нормами чинного законодавства з питань пенсійного забезпечення.

Зазначив, що довідка від 16.11.2018 року № 3201/8 про основні, додаткові та інші види грошового забезпечення, на які нарахований та сплачений єдиний внесок та на яку посилається позивач, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надана не була.

Враховуючи наведене, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Позивач надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 (а.с. 12).

03.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про перерахунок пенсії в разу втрати годувальника з 01.03.2018 року, відповідно до вимог ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та доходів, з яких фактично був сплачений єдиний соціальний внесок (а.с.17-18).

20.12.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області Новицькому Ю.В. надана відповідь, в якій зазначено, що 04.10.2018 року з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли документи для призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого сина ОСОБА_2 , тому пенсія призначена з 04.10.2018 року, також зазначено, що пенсія призначена відповідно до вимог діючого законодавства (а.с. 21).

Згідно довідки від 16.11.2018 року №3201/8 Військової частини НОМЕР_2 про основні, додаткові та інші види грошового забезпечення, на які нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з 18.09.2017 року по 28.02.2018 року матроса ОСОБА_2 до складу грошового забезпечення, включені: посадовий оклад в сумі 2879,67 грн., оклад за військовим званням 163 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 1521,34 грн., надбавка за особливі умови служби 132,50 коп., премія 23037, 36 грн., щомісячна додаткова грошова винагорода 16640,32 грн., винагорода за безпосередню участь в АТО 7548,39 грн., грошова допомога на оздоровлення 10491,25 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань 10491,25 грн., грошова винагорода за стрибки з парашутом 183,75 грн.(а.с. 24).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить задовольнити позов в повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Відтак, посилання позивача на сплату єдиного внеску з доплат за службу в нічний час та грошову винагороду за безпосередню участь у антитерористичній операції є незмістовним.

Виплата винагороди за участь в антитерористичній операції та її розмір установлені постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», відповідно до пункту 1 якої така винагорода виплачується в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Аналіз наведених норм діючого законодавства свідчить про те, що винагорода за участь в антитерористичній операції, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за особливі умови служби, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за стрибки з парашутом, підйомна допомога є додатковими виплатами військовослужбовцям.

Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконання завдань, що визначається наказом командира.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 квітня 2019 року у справі № 431/703/17.

За таких обставин, додаткові види грошового забезпечення не є щомісячними видами грошового забезпечення, які є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Враховуючи наведене та те, що суд вважає, що додаткові види грошового забезпечення не є щомісячними видами грошового забезпечення, орган Пенсійного фонду дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії в разу втрати годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки під час розгляду справи встановлена обґрунтованість висновку органу Пенсійного фонду, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

В розумінні норм статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання про перерозподіл судових витрат не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування грошового забезпечення, до складу якого включена щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, яку отримував син позивача ОСОБА_2 протягом останніх 24 місяців перед місяцем загибелі під час призначення позивачу - ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника, зобов`язання здійснити призначення пенсії, та виплатити заборгованість призначену ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника починаючи з 01 березня 2018 року, розмір якої обчислювати з сум основного, додаткового та інших видів грошового забезпечення з яких фактично сплачено ЄСВ від імені сина позивача ОСОБА_2 на підставі Довідки про основні, додаткові та інші види грошового забезпечення на які ндраховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ЄСВ) наданої військовою частиною НОМЕР_2 від 16.11.2018 року №3201/8, за період служби з 09.2017 р. по 02.2018 р. з розрахунку загальної суми доходу 73088,83 грн. відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.В. Давиденко