Справа № 813/3201/17
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3201/17
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» адвоката Шкаровського Д.О. про постановлення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» (далі ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування», позивач) 18.09.2017 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, відповідач -1), державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Кравченко Олександра Вікторовича (далі відповідач -2), з урахування поданої заяви про зміну позовних вимог від 11.10.2017 (том 1 а.с. 130-133), позивач просив суд:
- визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області з призначення та дії державного інспектора у сфері державного контролю за використанням і охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Кравченко Олександра Вікторовича щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування», за результатами якої складено акт № 354-ДК/424/АП/09/01/-17 від 17.08.2017;
- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Присяжнюк П.В. № 354/0/92-17ДК від 14.08.2017 «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності»;
- визнати протиправним та скасувати припис № 354-ДК/0142Пр/03/01/-17 від 17.08.2017, складений на підставі акта № 354-ДК/424/АП/09/01/-17 від 17.08.2017.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду № 813/3201/17 від 16.11.2017 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» відмовлено повністю (том 1 а.с. 234-241). Постановою від 16.05.2018 Львівський апеляційний адміністративний суд залишив без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 у цій справі (том 2 а.с. 168-171). За наслідками розгляду касаційної скарги ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийняв постанову від 28.02.2019, якою постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 в цій справі скасував, справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції разом із вказівками щодо забезпечення належного правозастосування при прийнятті рішення у цій справі.
Ухвалою від 18.07.2019 суд замінив відповідача в частині позовних вимог, що стосувалися державного інспектора ОСОБА_1 Вікторовича (звільненого на час нового розгляду справи), на його процесуального правонаступника - Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (орган, від імені якого державний інспектор в 2017 вчиняв оскаржені дії; том 3 а.с. 84-87).
18.07.2019 суд розглянув справу по суті та проголосив скорочене рішення (вступну та резолютивну частини), відповідно до якого позовні вимоги ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» задовольнив повністю:
- визнав протиправними дії посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо призначення та проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства ТОВ Міжнародна клініка відновного лікування, за результатами якої складено акт № 354-ДК/424/АП/09/01/-17 від 17.08.2017;
- визнати протиправним та скасувати наказ № 354/0/92-17-ДК від 14.08.2017 «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності»;
- визнав протиправним та скасувати припис № 354-ДК/0142Пр/03/01/-17 від 17.08.2017.
Відповідно до частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другою цієї статті визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно приписів частин третьої, четвертої статті 143 КАС України сторона, яка з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
З огляду на наведені нормативні положення суд для вирішення питання про судові витрати призначив судове засідання на 02.08.2019 (п`ятнадцятий день з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог 18.07.2019).
Оскільки КАС України встановлює стислі строки розгляду цього питання, суд на наступний день після отримання заяви про винесення додаткового судового рішення скерував сторонам повідомлення про судове засідання як поштою (том 3, а.с. 144), так і на зазначені сторонами адреси електронної пошти (том 3, а.с. 145-147).
Представник позивача надіслав суду клопотання, просив розглянути заяву за його відсутності (том 3, а.с. 150). Від відповідача заяв чи клопотань не надходило, представник відповідача до суду не прибув, про бажання взяти участь в засіданні чи наявність перешкод для прибуття до суду не повідомив. За таких обставин неприбуття представників сторін не перешкоджає розгляду заяви, тому суд розглядає заяву про постановлення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат без їх участі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу та на прибуття до суду, суд керується такими положеннями:
відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати сторін та їх представників, що пов`язані із прибуттям до суду.
Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. За правилами частини третьої цієї статті, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до пункту 4) статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Нормами статті 30 цього Закону визначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частини десятої статті 139 КАС України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як визначено в частині п`ятій статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
На підтвердження підстав, факту понесення та розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, представник позивача надав суду належно засвідчені копії таких документів (том 3, а.с.74-77, 111-137):
- договір від 09.06.2017, укладений адвокатським об`єднанням «ВБ Партнерс» з ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» про надання правової допомоги;
- додаткова угода №2 від 08.04.2019 до договору про надання правової допомоги б/н від 09.06.2019, відповідно до якої сторони погодили фіксовану ціну за надання передбачених цим правочином послуг;
- рахунок адвокатського об`єднання «ВБ Партнерс» №1/4 від 19.07.2019 на суму 8499,73 грн., виставлений ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» для відшкодування витрат на відрядження представника;
- платіжне доручення №950 від 22.07.2019 про перерахування ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» на рахунок адвокатського об`єднання «Партнерс Вб» 8499,73 грн. з відміткою банку про проведення 22.07.2019 цього платежу;
- чеки АЗС на придбання палива, рахунки-фактури, акти надання послуг та чеки платіжного терміналу про оплату проживання в готелі за дати, що відповідають датам проведення судових засідань у цій справі.
Суд проаналізував зміст перелічених документів та дійшов висновку, що такі підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та витрат на прибуття представника до суду у заявлених позивачем розмірах.
Суд також констатує, що позивач діяв добросовісно та завчасно скерував відповідачу заяви щодо стягнення судових витрат, а також документи, що підтверджують їх розмір та факт понесення (цінним листом з описом вкладення). Суд вжив заходів для оперативного повідомлення відповідача про розгляд питання про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи, на 02.08.2019. Оскільки відповідач не скористався своїм правом звернутися до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд не має підстав розглядати питання про співмірність понесених позивачем витрат.
З огляду на наведену вище оцінку наданих позивачем доказів понесення судових витрат, заяву ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» про постановлення додаткового рішення суду слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 143, 252, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд
Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Москаль Р.М.