Справа № 200/8485/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 р. Справа№200/8485/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: Відділ «Костянтинівське бюро правової допомоги» Краматорського МЦ з надання БВПД, вул. Театральна, 5, м. Костянтинівка, Донецька область)

до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25)

про визнання протиправним та скасування рішення від 15 лютого 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 15 лютого 2019 року про відмову в перерахунку на пенсію у разі втрати годувальника - чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок з дати звернення, а саме з 5 грудня 2018 року.

Ухвалою від 8 липня 2019 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження в адміністративній справі № 200/8485/19-а за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив у призначенні їй пенсії по втраті годувальника, оскільки дані про проживання разом із померлим чоловіком містяться у наданих до відповідача документах (паспорті, довідках про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи). Крім того, позивач зауважила, що факт її перебування на утриманні у чоловіка не заперечується та не є предметом спору.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі з аналогічних підстав, викладених в оскаржуваному рішенні.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 17 лютого 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач також є внутрішньо переміщеною особою за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 15 березня 2016 року № .

Позивач є пенсіонером за віком відповідно до посвідчення № 154185.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 1969 року з ОСОБА_2 , 1945 року народження. Зазначений факт також підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонер за віком (посвідчення № НОМЕР_4 ) згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 9 січня 2001 року Кіровським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки від 5 березня 2015 року № ОСОБА_2 було взято на облік, як особу, переміщену з тимчасово окупованою території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 24 жовтня 2018 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 24 жовтня 2018 року складено відповідний запис № 525.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2018 року по справі № 233/5537/18 встановлено факт смерті ОСОБА_2 .

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 5грудня 2018 року позивач звернулась до управління із заявою № 6529 про перерахунок на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої надані наступні документи:

копія паспорту НОМЕР_2 , виданого Центрально-Міським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області від 17 лютого 2000 року;

копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_1 ;

трудова книжка від 6 січня 1968 року на ОСОБА_2 ;

копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 НОМЕР_6 ;

копія рішення суду № 233/5537/18 від 24 жовтня 2018 року;

копія дублікату довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території на ОСОБА_2 від 5 березня 2015 року № ;

копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_7 на ОСОБА_2 ;

копія дублікату довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території від 22 листопада 2018 року № 52750;

довідка від 21 листопада 2018 року № 3419;

довідка про склад сім`ї від 26 листопада 2018 року № 3/348;

копія свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 25 травня 1969 року;

копія свідоцтва про народження НОМЕР_8 від 16 серпня 1960 року.

Розглянувши заяву позивача та подані документи, відповідачем 15 лютого 2019 року прийнято рішення про відмову в перерахунку на пенсію у разі втраті годувальника. Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що підставою його прийняття пенсійним органом стала невідповідність, наданою позивачем на підтвердження факту перебування на утриманні годувальника, довідки від 24 листопада 2018 року № 3/348 про склад сім`ї вимогам чинного законодавства щодо її оформлення, а саме: відсутність підпису арбітражного керуючого Нестеренка О.А. Тож, у зв`язку з порушенням вимог оформлення документів відповідачем вирішено відмовити позивачеві в перерахунку пенсії у разі втрати годувальника згідно статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені положеннями статті 36 Закону № 1058-IV. Так, зазначеними нормами визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти», які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти».

Непрацездатними членами сім`ї, згідно норм частини 2 даної статті Закону, вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Відповідно до частини 3 зазначеної статті Закону, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (надалі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника (пункт 1.2 Порядку № 22-1).

До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, згідно вимог пункту 2.3 Порядку № 22-1, подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності);

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Відповідно до вимог пункту 2.11 Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Суд зауважує, що конструкція зазначеної норми законодавства не передбачає імперативної вимоги щодо надання саме довідки про склад сім`ї на підтвердження факту перебування на утриманні годувальника. Натомість, згідно норм пункту 2.11 Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї приймається також документ про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою.

Як встановлено судом раніше, позивач та її померлий чоловік були зареєстровані за однією адресою ( АДРЕСА_1 .), що підтверджується відповідними відмітками у паспортах та були зареєстровані за однією адресою як внутрішньо переміщені особи, згідно довідок від 15 березня 2016 року та від 5 березня 2015 року № та № - відповідно.

Таким чином, суд вважає необґрунтованою відмову відповідача у здійсненні відповідного перерахунку пенсії, оскільки іншими документами, які були долучені до матеріалів справи підтверджується факт перебування на утриманні, а саме документи про реєстрацію місця проживання позивача та померлого годувальника. Суд зауважує, що за вимогами чинного законодавства відомостей у зазначених документах цілком достатньо для встановлення факту проживання однією сім`єю позивача та її померлого чоловіка. Крім того, довідка від 24 жовтня 2018 року № 3/348, порушення вимог до оформлення якої стало підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, не підтверджує необхідних обставин, оскільки видана після смерті чоловіка позивача та лише посвідчує фактичне проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 . Тож, невірне оформлення цієї довідки взагалі не могло бути підставою для відмови у здійсненні відповідного перерахунку, а інші підстави відповідачем в оскаржуваному рішенні не визначені.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на порядок та строки направлення позивачу оскаржуваного рішення про відмову у перерахунку пенсії. Так, зазначене рішення відповідачем було прийнято 15 лютого 2019 року, у той час направлено на адресу позивача лише 9 квітня 2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи супровідним листом від 9 квітня 2019 року вих. № 8806/04/14-50, що є порушенням вимог пункту 4.7 Порядку № 22-1, згідно якого Орган, що призначає пенсію, зобов`язаний був видати/направити позивачу відповідне рішення не пізніше 10 днів після винесення цього рішення.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання пенсійним органом наданих повноважень, зокрема, згідно пункту 3.3 Порядку 22-1 (надання допомоги особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії), пункту 4.2 - щодо перевірки поданих документів (вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі).

Таким чином, рішення відповідача є необґрунтованим, прийнятим із порушенням встановленого порядку та відповідно таким, що підлягає скасуванню.

З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно вимог частини 4 зазначеної статтіу у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, враховуючи дискрецію повноважень відповідача щодо призначення/ перерахунку пенсії, з метою уникнення погіршення майнового стану позивача (у разі, коли розмір пенсії позивача після здійснення перерахунку пенсії буде зменшено) позов підлягає частковому задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок її пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. відповідно до квитанції від 2 липня 2019 року.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса листування: Відділ «Костянтинівське бюро правової допомоги» Краматорського МЦ з надання БВПД, вул. Театральна, 5, м. Костянтинівка, Донецька область) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25) про визнання протиправним та скасування рішення від 15 лютого 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15 лютого 2019 року про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в перерахунку на пенсію у разі втрати годувальника.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 5 грудня 2018 року про перерахунок на пенсію у разі втрати годувальника, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 700 грн.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 6 серпня 2019 року. Повне судове рішення складено 6 серпня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар