Справа № 1.380.2019.000956
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000956
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Василько А.В., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за

позовом ОСОБА_1 , не з`явився
до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Управління застосування пенсійного законодавства Відділ з питань призначення пенсій № 12, представник - Зеліско Т.М.
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Управління застосування пенсійного законодавства Відділ з питань призначення пенсій № 12 у прийнятому рішенні про відмову у перерахунку пенсії від 05.02.2019 року № 40/03.13.-32 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як реабілітованій особі, яка зазнала політичних репресій;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Управління застосування пенсійного законодавства Відділ з питань призначення пенсій № 12 здійснити перерахунок і проводити виплату підвищення та перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як реабілітованій особі, яка зазнала політичних репресій у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з розмірів мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щомісячно, починаючи з 28.01.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. ІІ-Тиріть Тирітьського району Іркутської області, куди було примусово виселено його батька ОСОБА_2 за рішенням Особливої Наради при МДБС СРСР від 17.02.1951 р. на спецпоселення з конфіскацією майна в Іркутську область по політичних мотивах як членів сім`ї посібника учасників ОУН та його матір (д. ОСОБА_3 за рішенням Особливої Наради при МДБС СРСР від 03.03.1951 р. на спецпоселення з конфіскацією майна в Іркутську область по політичних мотивах як членів сім`ї посібника учасників ОУН, звідки звільнені 04 липня 1951 року, що підтверджується Архівними довідками № 260, 259 від 28.11.2016р., видані МВС України у Львівській області.

Позивач зазначає, що на його батьків поширюється дія Закону України від 17 квітня 1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні» на підставі якого їх було реабілітовано.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, оскільки згідно наданих документів, відсутній факт примусового переселення, права на підвищення пенсії відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає.

Позивач вважає протиправним рішення відповідача, оскільки є сином громадян, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані відповідно до ст. 1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» та відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на підвищення пенсії у розмірі - 25% мінімальної за віком.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав 21.06.2019 суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що підвищення до пенсії передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення», в тому числі й ті, які виплачуються громадянам, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані та членам їх сімей, яких було примусово переселено, здійснюється у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 654.

Окрім цього, ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено чіткий перелік осіб які мають право на надбавку до пенсійних виплат, а саме громадяни, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані та члени їх сімей, яких було примусово переселено. А як засвідчується документами, ОСОБА_1 , не був примусово переселений, так як народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. ІІ-Тиріть, Тирітьського району, Іркутської області.

Відповідач вважає, що законних підстав для встановлення надбавки до пенсії передбаченої ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у позивача немає.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 05.03.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Ухвалою судді від 03.05.2019 року розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді 26.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Судом встановлені наступні обставини:

Позивач, ОСОБА_1 , є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим Пенсійним фондом України 20 червня 2018 року.

Згідно виданої архівної довідки Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області за № 260 від 28 листопада 2016 р. повідомлено про те, гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , що 10.01.1951 року із села Андріївка Буського (Краснянського) району Львівської області за рішенням Особливої Наради при МДБ СРСР від 17.02.1951 були виселені на спецпоселення з конфіскацією майна в Іркутську область, по політичних мотивах, як члени сім`ї посібника учасникам ОУН, звідки звільнені - 04.07.1958 року. На підставі ст. 3 Закону України від 17 квітня 1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» вищевказані особи реабілітовані, з поверненням конфіскованого майна або його вартості.

Львівською обласною радою 12.12.2016 року видано позивачу посвідчення №109/16-П, згідно з яким він має право на пільги, передбачені рішенням Львівської обласної ради та Законом України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

28.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Управління застосування пенсійного законодавства Відділ з питань призначення пенсій № 12 із заявою про перерахунок пенсії як потерпілому від політичних репресій.

Листом від 05.02.2019 №40/03.03-32 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області Управління застосування пенсійного законодавства Відділ з питань призначення пенсій № 12 повідомило позивача, що згідно наданих документів, відсутній факт примусового переселення, права на підвищення пенсії відповідно до пункту «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірну відмову протиправною та такою, що порушує його права на пенсійне забезпечення.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які набули правового статусу реабілітованих, основи їх соціального статусу та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», дія якого поширюється на осіб, необґрунтовано засуджених судами України або репресованих на території республіки іншими державними органами в будь-якій формі, включаючи позбавлення життя або волі, переселення в примусовому порядку, вислання і заслання за межі республіки, позбавлення громадянства, примусове поміщення до лікувальних закладів, позбавлення чи обмеження інших громадянських прав або свобод з мотивів політичного, соціального, класового, національного і релігійного характеру.

Статтею 1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» встановлено, що реабілітованими є, зокрема, особи, які з політичних мотивів були необґрунтовано засуджені судами або піддані репресіям позасудовими органами, в тому числі «двійками», «трійками», особливими нарадами і в будь-якому іншому позасудовому порядку, за вчинення на території України діянь, кваліфікованих як контрреволюційні злочини за кримінальним законодавством України до набрання чинності Законом СРСР «Про кримінальну відповідальність за державні злочини» від 25.12.1958, за винятком осіб, зазначених у ст.2 цього Закону.

Статтями 3, 4 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» встановлено реабілітувати всіх громадян, засланих і висланих з постійного місця проживання та позбавлених майна за рішенням органів державної влади і управління з політичних, соціальних, національних, релігійних та інших мотивів під приводом боротьби з куркульством, противниками колективізації, так званими бандпособниками та їх сім`ями.

Поновити реабілітованих в усіх громадських правах, у тому числі в праві проживання в населених пунктах і місцевостях, в яких вони постійно проживали до репресій, поширивши це право на членів їх сімей.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», вирішення питань, пов`язаних з встановленням факту розкуркулювання, адміністративного виселення, з відшкодуванням матеріальних збитків, поновленням трудових, житлових, пенсійних та інших прав громадян, реабілітованих відповідно до цього Закону, покладається на обласні, міські і районні Ради народних депутатів.

Згідно з п. 2.13 постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, якою затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка зареєстрована у Мінюсті 27.12.2005 за № 1566/11846, за документ, який засвідчує, що особа визнана реабілітованою, приймається завірена в установленому порядку копія посвідчення реабілітованого. Для осіб, реабілітованих згідно зі статтею 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні», приймаються довідки органів внутрішніх справ, видані на підставі наявних у них відповідних документів (постанови про вислання, особистих справ на висланих осіб тощо), а за відсутності таких документів - довідки районних комісій з поновлення прав реабілітованих, видані на підставі встановленого факту переселення.

Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. ІІ-Тиріть Тирітьського району, Іркутської області, куди 1951 року був виселений його батько, ОСОБА_2 , на спецпоселення з конфіскацією майна його, який на підставі статті 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» був реабілітований.

Відтак, ОСОБА_1 відповідно до ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є сином реабілітованих, з поверненням конфіскованого майна або його вартості на підставі ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

До матеріалів справи долучено копію безтермінового посвідчення особи яка має право на пільги, передбачені рішенням Львівської обласної ради та Законом України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні», виданого позивачу Львівською обласною радою 12.12.2016 року.

Згідно виданої архівної довідки Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області за № 260 від 28 листопада 2016 р. повідомлено про те, гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , що 10.01.1951 року із села Андріївка Буського (Краснянського) району Львівської області за рішенням Особливої Наради при МДБ СРСР від 17.02.1951 були виселені на спецпоселення з конфіскацією майна в Іркутську область, по політичних мотивах, як члени сім`ї посібника учасникам ОУН, звідки звільнені - 04.07.1958 року. На підставі ст. 3 Закону України від 17 квітня 1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» вищевказані особи реабілітовані, з поверненням конфіскованого майна або його вартості.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50%, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 % мінімальної пенсії за віком.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог позивача, оскільки позивач як член сім`ї громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - реабілітованих, які необґрунтовано зазнали політичних репресій, має право на підвищення пенсії на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 права на підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, з часу звернення за перерахунком пенсії.

Таким чином, дії відповідача щодо нездійснення нарахування підвищення до пенсії позивача відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є протиправними, а тому суд зобов`язує відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 28.01.2018, з урахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну чи припинення таких виплат.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Управління застосування пенсійного законодавства Відділ з питань призначення пенсій № 12 (80500, Львівська область, м. Буськ, вул. Львівська, 75) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Управління застосування пенсійного законодавства Відділ з питань призначення пенсій № 12 щодо ненарахування та невиплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком з 28.01.2019 року відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Управління застосування пенсійного законодавства Відділ з питань призначення пенсій № 12 здійснити перерахунок і проводити виплату підвищення та перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як реабілітованій особі, яка зазнала політичних репресій у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з розмірів мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щомісячно, починаючи з 28.01.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 05.08.2019 року.

Суддя Гавдик З.В.