Справа № 200/5060/19-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 р. Справа№200/5060/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мозгової Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2019 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місце знаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) про визнання протиправною бездіяльність в не нарахуванні та не сплаті індексації щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 року по день її стягнення, за винятком тих періодів часу, коли така була виплачена та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 01.04.2001 року по день її стягнення, зобов`язання нарахувати та сплатити індексацію щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 року по день її стягнення за винятком тих періодів часу, коли така була виплачена та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 01.04.2001 року по день її стягнення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона перебуває на обліку в фонді соціального страхування з 01.04.2001 р., як особа, яка має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво. За висновком МСЕК від 16.05.2000р. первинно та безстроково встановлено 10% стійкої втрати профпрацездатності. У зв`язку із втратою працездатності були призначені щомісячні страхові виплати втраченого заробітку. На звернення до відповідача 14.11.2018 р. позивач дізнався про те, що була призначена індексація в наступних розмірах за наступними періодами часу:

з липня 2004 року по листопад 2006 року загальною сумою 43,57 грн, яка була виплачена у січні 2007року;

за грудень 2006року в сумі 5,85грн яка була виплачена у лютому 2007року;

за січень 2007року в сумі 7,76грн, яка була виплачена у березні 2007року;

за лютий 2007року в сумі 7,76грн, яка була виплачена у квітні 2007року;

за серпень 2007року в сумі 3,34 грн, яка була виплачена у жовтні 2007року;

за період з червня по вересень 2011року загальною сумою 11,94 грн, яка була виплачена у січні 2012 року. Надалі фонд припинив виплату індексації, та з червня 2014 року знову розпочав її виплату в таких розмірах:

з червня 2014року по лютий 2017року загальною сумою 3335,67 грн, яка була виплачена у березні 2017року;

за березень 2017року в сумі 20,38 грн, яка була виплачена у квітні 2017року;

за квітень 2017року в сумі 20,38 грн, яка була виплачена у травні 2017року;

за травень 2017року в сумі 20,38 грн, яка була виплачена у червні 2017року;

за червень 2017року в сумі 20,38 грн, яка була виплачена у липні 2017року;

за серпень 2017року в сумі 37,39 грн, яка була виплачена у вересні 2017року;

за серпень 2017року в сумі 37,39 грн, яка була виплачена у вересні 2017року;

за вересень 2017року в сумі 37,39 грн, яка була виплачена у жовтні 2017року;

за жовтень - листопад 2017року в сумі 74,78 грн, яка була виплачена у грудні 2017року;

за грудень 2017року в сумі 37,39 грн, яка була виплачена у січні 2018року. З січня 2018року фонд знов припинив нарахування і виплату індексації.

Позивач вважає, що відповідачем порушене право на отримання індексації страхової виплати у зв`язану зі знеціненням доходів. а також право на компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків виплати через несвоєчасну виплату сум індексації.

31.05.2019 року представником позивача наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що порядком індексації передбачено суттєву обставину: у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Отримання відомостей з Пенсійного фонду стосовно розміру пенсії потерпілого при проведенні індексації необхідно відповідачу для вірного визначення місяця, в якому відбулося підвищення доходу (у даному випадку пенсії) та який буде при розрахунку вважатися базовим, індексація за який не буде проводитися та у який буде змінюватися коефіцієнт інфляції. Не володіючи інформацією щодо місяців підвищення доходу потерпілого, визначитись з базовими місяцями та застосувати вірні індекси інфляції при проведенні індексації неможливо. Органи Фонду не мали та не мають можливості звертатися до територіальних органів Пенсійного Фонду, до органів Державної фіскальної служби з метою отримання інформації про щомісячний розмір отримуваної пенсії та місяців її підвищення стосовно будь-якого потерпілого на виробництві, оскільки ці відомості є персональними даними.

За твердженням відповідача, позивач перебуває на обліку з 01.04.2001 р., але інформація щодо розміру пенсії та місяців її підвищення була надана до відділення тільки у лютому 2017 р.. Відповідно до ч. 4 ст. 47 Закону України № 1105-XІV виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. У березня 2017 р. відділенням було проведено потерпілій індексацію щомісячних страхових виплат за три роки до дня звернення.

Між іншим зазначив, що у зв`язку із змінами до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017, з 01.10.2017 року суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування індексації не підлягають.

На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.05.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у порядку ст. 257 КАС України.

Ухвалою суду від 03.07.2019 року зупинено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №219/10010/17 (адміністративне провадження № 14-190 цс 19).

Ухвалою суду від 02.08.2019 року поновлено провадження у справі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), громадянин України, перебуває на обліку в Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Актом нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом форми Н-1 № 12 від 21.03.1981 р., встановлений факт нещасного випадку з ОСОБА_1 пов`язаний з виробництвом (а.с.23-24).

Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги №079119 Серії 2-18 АВ позивачу встановлено 10% втрати професійної працездатності безстроково. (а.с.25-26).

29.05.2001 р. ОСОБА_1 звернулась до відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України із заявою про призначення страхових виплат у зв`язку з виникненням хронічного професійного захворювання, надавши відповідний пакет документів. (а.с.61).

Постановою №200 від 27.06.2001 р. продовжено раніше призначену страхову виплату ОСОБА_1 , враховуючи період виплати з 27.06.2001 р. (нещасний випадок на виробництві (професійне захворювання) (а.с.62).

14.11.2018 р. позивач звернулася з заявою до відповідача, в якій просила повідомити про нараховування та виплату індексації щомісячних страхових виплат за весь час перебування на обліку в фонді соціального страхування (а.с.27-28).

Листом від 27.11.2018 № К-01-04/19-264 відповідач повідомив, що, при наявності документів, які підтверджують право на індексацію та даних про розмір пенсії за віком було призначено індексацію за такі періоди: з липня 2004 року по листопад 2006 року загальною сумою 43,57 грн, яка була виплачена у січні 2007року;

за грудень 2006року в сумі 5,85грн яка була виплачена у лютому 2007року;

за січень 2007року в сумі 7,76грн, яка була виплачена у березні 2007року;

за лютий 2007року в сумі 7,76грн, яка була виплачена у квітні 2007року;

за серпень 2007року в сумі 3,34 грн, яка була виплачена у жовтні 2007року;

за період з червня по вересень 2011року загальною сумою 11,94 грн, яка була виплачена у січні 2012 року.

У лютому 2017 року позивачем надані документи до відділення та відповідно до ч.4 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відділенням видано постанову про призначення індексації щомісячних страхових виплат за такі періоди:

з червня 2014року по лютий 2017року загальною сумою 3335,67 грн, яка була виплачена у березні 2017року;

за березень 2017року в сумі 20,38 грн, яка була виплачена у квітні 2017року;

за квітень 2017року в сумі 20,38 грн, яка була виплачена у травні 2017року;

за травень 2017року в сумі 20,38 грн, яка була виплачена у червні 2017року;

за червень 2017року в сумі 20,38 грн, яка була виплачена у липні 2017року;

за серпень 2017року в сумі 37,39 грн, яка була виплачена у вересні 2017року;

за серпень 2017року в сумі 37,39 грн, яка була виплачена у вересні 2017року;

за вересень 2017року в сумі 37,39 грн, яка була виплачена у жовтні 2017року;

за жовтень - листопад 2017року в сумі 74,78 грн, яка була виплачена у грудні 2017року;

за грудень 2017року в сумі 37,39 грн, яка була виплачена у січні 2018року.

Наведене підтверджується розрахунком індексації щомісячної страхової виплати за січень 2017 р. - березень 2017 р. (а.с.95-96).

Отже, спір виник з приводу не нарахування позивачу індексації щомісячної страхової виплати після її призначення та компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Стосовно строку звернення з цим позовом суд зазначає, що, відповідно до приписів ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач зазначила, що про порушення свого права, а саме, що Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області не проводилось нарахування суми індексації, вона дізналася з листа відповідача 27.11.2018 р. вих. К-01-04/19-264, тому вважає, що порушення її прав має тривалий характер.

Відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" 3 вересня 1999 року № 1105-XIV (надалі Закон № 1105-XIV) якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк звернення з цим адміністративним позовом, через що справа підлягає розгляду по суті позовних вимог.

Щодо обов`язку відповідача здійснювати індексацію страхових виплат суд зазначає про таке.

Згідно зі статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ (надалі Закон № 1282-ХІІ) передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Статтею 5 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, законодавством передбачений обов`язок відповідача здійснювати індексацію страхової виплати. При цьому доводи відповідача про те, що для здійснення індексації застрахована особа повинна надавати певні відомості, суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з ч. 15 ст. 42 Закону № 1105-XIV індексація суми страхової виплати проводиться відповідно до частини другої статті 37 цього Закону, якою передбачено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Крім того, згідно зі ст. 8 Закону № 1282-ХІІ перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.

За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Отже, обов`язок здійснення індексації страхової виплати покладений на відповідача і не перебуває під умовою здійснення застрахованою особою певних активних дій.

Доводи відповідача щодо неможливості отримання відомостей про доходи позивача суд відхиляє з огляду за зміст Положення про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 24.01.2017 р. № 5.

Відповідно до вказаного нормативного акту Фонд соціального страхування, в тому числі: забезпечує ведення реєстру потерпілих від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань, а також осіб, які у разі смерті потерпілого мають право на одержання страхових виплат (п.3.1.3); здійснює обмін Інформацією з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, державної фінансової політики, реалізації державної податкової політики та з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Пенсійним Фондом України іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування та громадськими формуваннями для виконання Фондом покладених на нього функцій і завдань, визначених законодавством України (п.3.1.4.).

Крім того, сумісною постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 р. N 5-4/4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 р. за N 376/7697, передбачено, що у разі необхідності органи Пенсійного фонду повинні безкоштовно надавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків додаткову інформацію щодо призначення та розміру пенсій, щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття, допомоги на поховання і витрат на виплату та доставку пенсій (п.11).

Також суд вважає таким, що не ґрунтується на законі посилання відповідача на відсутність підстав для нарахування сум індексації за період до червня 2014 р. з урахуванням вищенаведеної норми ч. 7 ст. 47 Закону № 1105-XIV: якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку.

Вказаного висновку не спростовує і зміст ч. 4 ст. 47 вказаного Закону, яка передбачає, що виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Зазначена норма передбачає випадки, коли виплати призначені, але не одержані потерпілим. Тоді як у цій справі встановлено, що виплати індексації страхових виплат не були призначені саме відповідачем.

За вказаних обставин позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача в не нарахуванні та не виплаті індексації щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 р. та відповідне зобов`язання відповідача здійснити такі нарахування та виплати на користь позивача з урахуванням фактично виплачених сум підлягають задоволенню.

Водночас, в частині позовних вимог стосовно компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат, суд вказує на наступне.

Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - Закон № 2050), зокрема, стаття 1 встановлює, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із статтею 4 Закону № 2050 виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Компенсацію виплачують за рахунок:

власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян;

коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету (стаття 6 Закону).

Суд зазначає, що Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням.

Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Суд зауважує, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону та пункті 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.07.2017 року у справі № 21-2003-а16.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року сплату судового збору в сумі 768,40 грн. за подання до суду позовної заяви відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

У зв`язку з тим, що сплату судового збору, що підлягав оплаті відповідно до положень цього Кодексу, відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, і судовий збір не оплачено, тому відповідно до наведених вимог процесуального законодавства при задоволенні позову такий судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача - суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місце знаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) індексації щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) нарахувати та виплатити індексацію щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за період з 01.04.2001 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, юридична адреса: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Свободи,5) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат з 01.04.2001 року по день фактичної сплати відповідних сум індексації щомісячних страхових виплат.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місце знаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) на користь Державного бюджету України (Державна судова адміністрація України, розрахунковий рахунок: 6001, ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації 22030106) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Повний текст судового рішення складено 02 серпня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая