Справа № 1.380.2019.003889
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003889
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

31 липня 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Коморного О.І.,

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.,

за участю без виклику

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Мостиської міської ради, за участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Встановив:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення ХХХVсесії VІІ скликання Мостиської міської ради №65 від 07.02.2019 року.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву вх.№ 26953 про забезпечення позову шляхом :

- заборони відповідачу Мостиській міській раді приймати рішення по затвердженню технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 02.07 для іншої житлової забудови в м. Мостиська по пл. Ринок, 2 площею 0,05 га гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Заява мотивована тим, що Мостиська міська рада, на думку позивача, не має права приймати рішення та розпочинати процедуру надання земельної ділянки одному із співвласників багатоквартирного житлового будинку у власність чи у користування, оскільки ст. 42 Земельного Кодексу України таке право на отримання земельної ділянки передбачено тільки у постійне користування і тільки ОСББ, створене співвласниками багатоквартирного житлового будинку. Зважаючи на підстави звернення до суду із позовом про скасування оскаржуваного рішення відповідач у справі враховуючи тривалий час прийняття оскаржуваного рішення може здійснити затвердження виготовленої та погодженої технічної документації із встановлення меж земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться в м. Мостиська пл. Ринок,2 та здійснити наступні дії щодо надання земельної ділянки, а саме затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 02.07 для іншої житлової забудови в м. Мостиська АДРЕСА_1 пл. АДРЕСА_2 , 2 площею 0,05 га гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Вищевказане полягає в тому, що у випадку затвердження технічної документації меж земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку відповідачем може прийматися рішення щодо виготовленню документу на земельну ділянку, яка є частиною прибудинкової території для надання її у власність чи користування одному із співвласників багатоквартирного житлового будинку, що є порушенням вимог ст. 42 ЗК України, згідно з якою забороняється передавання земельних ділянок-прибудинкових територій у власність чи користування окремим співвласникам квартир багатоквартирного житлового будинку. Вважає, що якщо таке рішення буде винесено, то позивач надалі змушений звертатися до суду з наступною вимогою щодо визнання протиправним та скасування такого рішення відповідача, що ускладнить виконання рішення та ефективний захист його прав, як співвласника квартири в багатоквартирному житловому будинку.

Згідно ч.1 ст. 154. Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд керується ч.1 ст.2 КАС України відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Забезпечення позову згідно ч.2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд відповідно до ч.1 ст.150 КАС України за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд згідно ч.2 ст. 151 КАС України може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову вживаються судом з метою захисту прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

Підстави для вжиття заходів забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, що покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого у адміністративній справі. В ухвалі про забезпечення позову суд наводить мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Подана заява про забезпечення позову має на меті заборонити відповідачу приймати рішення по затвердженню технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 02.07 для іншої житлової забудови в м. Мостиська по пл. Ринок АДРЕСА_3 2 площею 0,05 га, щоб не надати земельну ділянку одному із співвласників багатоквартирного житлового будинку у власність чи у користування.

Суд зазначає, що надання дозволів на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевосці) для іншої житлової забудови є однією із процедур отримання земельних ділянок у власність, а факт отримання такого дозволу не означає позитивного рішення про надання земельних ділянок у власність чи у користування, тому подана заява про забезпечення позову є передчасною.

Суд звертає увагу заявника, що у відповідності до ч. 1 ст. 161 Земельного кодексу України, рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, органів місцевого самоврядування вступає в силу з моменту його прийняття. Оскарження зазначених рішень у суді призупиняє їх виконання.

Оскільки позивачем оскаржено рішення відповідача, то виконання такого призупиняється згідно наведеної норми Земельного кодексу України.

Суд зазначає, що позивачем у обґрунтування заяви про забезпечення позову не наведено обґрунтованих мотивів з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до прийняття у справі судового рішення або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч.1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд дійшов висновку, що не вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, оскльки у зв`язку з оскарженням рішення, виконання такого призупиняється згідно ч. 1 ст. 161 Земельного кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного та встановлених судом на підставі поданих заявником доказів фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 77, 90, 150-154, 248 КАС України, суд -

постановив :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Мостиської міської ради, за участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовити.

Відповідно до ч.8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський оружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 02.08.2019 р.

Суддя Коморний О.І.