Справа № 826/18822/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2019 року

Київ

справа №826/18822/16

адміністративне провадження №К/9901/14690/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє через представника - адвоката Махмудову Олену Самедівну, на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року (прийняту судом у складі: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів: Ганечко О.М., Кузьмишиної О.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (далі - Уповноважена особа Фонду, Фонд, Банк відповідно) Коваленка Олександра Володимировича про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду Коваленка О.В. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників Банку;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду Коваленка О.В. подати до виконавчої дирекції Фонду інформацію щодо ОСОБА_1 як кредитора, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в Банку, та зобов`язати виконавчу дирекцію Фонду внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів шляхом внесення інформації щодо ОСОБА_1 як кредитора, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Банку.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 07 листопада 2018 року провадження у справі у частині позовних вимог про зобов`язання виконавчої дирекції Фонду внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів шляхом внесення інформації щодо ОСОБА_1 як кредитора, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк» закрив. Роз`яснено позивачу його право на звернення з вказаними позовними вимогами до відповідного місцевого суду за правилами цивільного судочинства.

Рішенням від 07 листопада 2018 року Окружний адміністративний суд міста Києва адміністративний позов задовольнив повністю. Визнав протиправними дії Уповноваженої особи Фонду Коваленка О.В. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників Банку. Зобов`язав Уповноважену особу Фонду Коваленка О.В. подати до Фонду інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на виплату відшкодування коштів у межах гарантованої суми виплати за вкладом у Банку за рахунок Фонду.

Цей суд дійшов висновку про те, що позивач є вкладником Банку, на якого розповсюджуються гарантії на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду у межах гарантованої суми у розмірі 200 000 грн, а тому Уповноваженою особою Фонду протиправно не внесено позивача до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 20 березня 2019 року рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нову постанову - про відмову у задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що вкладник - ОСОБА_1 задовольнила свої вимоги до банку за рахунок предмета іпотеки, у зв`язку із чим, заборгованість банку перед позивачем відсутня повністю, що не заперечувалося і представником позивача під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

21 травня 2019 року позивач через представника звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

У скарзі посилається на те, що правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, по формуванню реєстрів складаються без участі банку-боржника. Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд і саме в них виникають відповідні права та обов`язки. Отже, як зазначає позивачка, Уповноважена особа Фонду зобов`язана була ще в червні 2016 року надати щодо неї як вкладника інформацію до Фонду, проте протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку - 20 травня 2016 року, цього не здійснив.

У відзиві на касаційну скаргу Уповноважена особа Фонду просить залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Верховний Суд ухвалою від 23 травня 2019 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г., справу передано головуючому судді.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

25.08.2015 між ОСОБА_1 та Банком (ПАТ «Фідобанк») укладено договір комплексного банківського обслуговування на підставі заяви про прийняття пропозиції Банку укласти договір комплексного банківського обслуговування.

Також, на підставі заяви про відкриття банківського (поточного) рахунку 25.08.2015 між позивачем та Банком укладено договір банківського (поточного) рахунку № НОМЕР_1 /UAH, відповідно до якого, було відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривні.

25.02.2016 відповідно до заяви про розміщення банківського депозиту №389745-980/2016 між ОСОБА_1 та Банком укладено договір банківського вкладу № 389745-980/2016 (депозитний рахунок № НОМЕР_2 ) на суму депозиту 20 000 000,00 грн.

Відповідно до пункту 9 заяви про розміщення банківського депозиту № 389745-980/2016 від 25.02.2016 сторони домовились про автоматичне поновлення строку залучення депозиту за договором банківського вкладу № 389745-980/2016 від 25.02.2016.

25.02.2016 відповідно до заяви про розміщення банківського депозиту № 389844-980/2016 від 25.02.2016 між ОСОБА_1 та Банком укладено договір банківського вкладу № 389844-980/2016 від 25.02.2016 (депозитний рахунок № НОМЕР_3 ) на суму депозиту 750 000,00 грн.

Відповідно до пункту 9 заяви про розміщення банківського депозиту №389844-980/2016 від 25.02.2016 сторони домовились про автоматичне поновлення строку залучення депозиту за договором банківського вкладу № 389844-980/2016 від 25.02.2016.

У подальшому листом від 23.05.2016 позивач повідомила Банк про відмову від автоматичного поновлення строку залучення депозиту за договором банківського вкладу № 389745-980/2016 від 25.02.2016, відмову від автоматичного поновлення строку залучення депозиту за договором банківського вкладу №389844-980/2016 від 25.02.2016.

Крім того, просила Банк після закінчення строку депозитів, а саме - 26.05.2016, суму депозиту за договорами банківського вкладу №389745-980/2016 та №389844-980/2016 в сумарному розмірі 20 750 000,00 грн та нараховані за вкладами відсотки перерахувати на її особистий банківський рахунок відкритий в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль».

Позивач зазначає, що після закінчення строку депозитів, а саме з 26.05.2016 суму депозиту за договором банківського вкладу №389745-980/2016 у розмірі 20 000 000,00 грн, суму депозиту за договором банківського вкладу № 389844-980/2016 у розмірі 750 000,00 грн та нараховані відсотки за даними депозитними вкладами не були сплачені.

Проте листом № 2-3-2-2/690-ВА-ОГ від 21.06.2016 ОСОБА_1 повідомлено про те, що на підставі рішення Національного банку України № 8 від 20.05.2016 «Про віднесення ПУАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 783 від 20.05.2016 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку та про те, що Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день.

У подальшому позивачу стало відомо, що на підставі рішення Національного банку України від №142-рш 18.07.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 1265 19.07.2016 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатору банку та про те, що з 08.10.2015 Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

25.07.2016 позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду Коваленка О.В. з заявою, у якій просила останнього внести її в список осіб, яким призначені виплати відшкодування коштів за вкладами у розмірі 200 000,00 грн.

Листом № 2-3-2-2/917-ЛК-ОГ від 20.09.2016 Уповноважена особа Фонду Коваленко О.В. повідомив позивача про те, що її включено до Загального реєстру виплат за рахунок Фонду, але виплата коштів можлива тільки після прийняття окремого рішення Фонду.

Враховуючи зазначене, позивач звернулась до Фонду із заявою від 21.09.2016 у якій просила повідомити про підстави прийняття рішення щодо обмеження виплат коштів стосовно ОСОБА_1 та прийняти рішення, яким зняти всі обмеження щодо виплат коштів у розмірі 200 000,00 грн.

У відповідь на вказане звернення Фонд листом № 37-036-42207/16 від 21.10.2016 повідомив, що у нього відсутня інформація щодо включення ОСОБА_1 Уповноваженою особою Фонду до переліку вкладників Банку.

Вважаючи неправомірними дії щодо невключення рахунків позивача до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач звернулася до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Як встановлено судами у цій справі, процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку розпочата Фондом з 20 травня 2016 року (рішення виконавчої дирекції Фонду від 20 травня 2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк»). 18 липня 2016 року рішенням Правління Національного банку України № 142-рш вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Фідобанк».

Слід зазначити, що до Закону № 4452-VI були внесені зміни Законом України від 16 липня 2015 року № 629-VIІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку», які набрали чинності з 01 липня 2016 року, тобто в період між початком процедури виведення Фондом ПАТ «Фідобанк» з ринку та процедурою ліквідації цього банку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI (у редакції, чинній до 01 липня 2016 року і після) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

До 01 липня 2016 року частина друга цієї ж статті передбачала, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Після 01 липня 2016 року - вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Положення статті 27 Закону № 4452-VI до 01 липня 2016 року передбачали, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Тоді як з 01 липня 2016 року - станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що відлягають відшкодуванню.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Така редакція статті 27 Закону № 4452-VI діяла до 01 липня 2016 року.

Після 01 липня 2016 року положення цієї статті 27 Закону № 4452-VI змінилися, а саме: уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що до 01 липня 2016 року Закон № 4452-VI передбачав формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом одного робочого дня, а за певних обставин - протягом 15 робочих днів, з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (з дня початку процедури ліквідації банку), а після 01 липня 2016 року - протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку (з дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних).

Отже, після 01 липня 2016 року Закон № 4452-VI передбачає, що Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Цей Закон пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

При цьому, Уповноважена особа Фонду відповідно до норм Закону № 4452-VI має обов`язок у визначені строки, скласти перелік рахунків вкладників та визначити розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

У справі, що розглядається, встановлено, що процедура виведення Фондом банку з ринку розпочата 20 травня 2016 року (рішення Національного банку України № 8 від 20.05.2016 «Про віднесення ПУАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних», рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.05.2016 № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк»). 25.02.2016 між ОСОБА_1 та Банком укладено договори банківського вкладу (депозиту) на загальну суму 20 750 000,00 грн. Позивач просила Банк після закінчення строку депозитів, а саме - 26.05.2016, суму депозиту за договорами банківського вкладу № 389745-980/2016 та № 389844-980/2016 в сумарному розмірі 20 750 000,00 грн та нараховані за вкладами відсотки перерахувати на її особистий банківський рахунок відкритий в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль». Проте після закінчення строку депозитів, а саме з 26.05.2016, суми депозитів за вказаними договорами та нараховані відсотки сплачені не були.

За таких обставин, рахунок позивача як вкладника ПАТ «Фідобанк» на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку - 20 травня 2016 року, мав бути включений до переліку рахунків вкладників, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Та обставина, що 20 липня 2016 року позивач на підставі іпотечного застереження перереєструвала право власності на предмети іпотеки, якими забезпечувалося виконання зобов`язань Банку за договором комплексного банківського обслуговування від 25 серпня 2015 року у частині договору банківського вкладу, не впливає на наявність її права на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду на момент віднесення Банку до категорії неплатоспроможних, оскільки дана обставина виникла після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, а також і після початку процедури його ліквідації: 20 травня та 18 липня 2016 року відповідно.

Отже, фактично, як встановлено судами і не заперечується позивачем, звернення стягнення на предмет іпотеки, яке задовольнило вимоги іпотекодержателя за основним зобов`язанням, позаяк і стало підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 559 Цивільного кодексу України, відбулося 20 липня 2016 року, проте до цього моменту ОСОБА_1 була вкладником ПАТ «Фідобанк» та мала договори банківського вкладу (депозиту) на загальну суму 20 750 000,00 грн (основне зобов`язання), які не були виконані Банком.

Разом із цим, слід зазначити, що дана обставина може і має бути врахована виконавчою дирекцією Фонду при перевірці наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків у частині, зокрема невключення до Переліку інформації про рахунки вкладників, розмір залишку гарантованої суми яких становить менше 10 гривень (підпункт 1 пункту 1 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14 (зареєстровано в міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за № 1548/21860).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність дій Уповноваженої особи Фонду щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів у межах гарантованої суми виплати за вкладом у Банку за рахунок Фонду, та скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє через представника - адвоката Махмудову Олену Самедівну, задовольнити.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року скасувати, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : С.Г. Стеценко

Т.Г. Стрелець