Справа № 160/1276/19
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/1276/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року (суддя Кучма К.С., м. Дніпро, повний текст рішення складено 12.03.2019 року)

у адміністративній справі № 160/1276/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправним рішення, зобов`язання призначити і виплачувати пенсію за віком, -

в с т а н о в и в:

08.02.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась через свого представника до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач або Управління), в якому просила визнати протиправним рішення відповідача №5/3 від 12.04.2018 року про відмову в призначенні їй пенсії за віком; зобов`язати відповідача призначити та виплачувати їй пенсію за віком, як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу, зазначеного в трудовій книжці, заробітної плати для обчислення пенсії, що міститься в системі персоніфікованого обліку, підвищенням розміру пенсії за понаднормативний стаж роботи відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з дати звернення - 12.04.2018 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративно суду від 12.03.2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 через свого представника, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначенні (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. ОСОБА_1 зазначає, що не перебуває на обліку в будь-якому територіальному органі Пенсійного фонду України. Вказує, що обґрунтованими і легітимними є її сподіваннями та очікування можливості ефективного здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав). Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 672-р схвалено стратегію модернізації та розвитку Пенсійного фонду України на період до 2020 року, зокрема, впроваджено заходи обслуговування громадян незалежно від місця їх реєстрації. Апелянт вказувала, що проживаючи в Ізраїлі, як громадянка України, вона має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання. Вказувала, що профільним порядком визначено, що при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Заявниця апеляційної скарги вказує, що дійсно, через предстанила подала заяву про призначення пенсії передчасно. Вказує, що помилково у заяві про призначення пенсії вказано дату, з якої має бути призначено пенсію, вказує, що передчасне звернення не є підставою для відмови у призначенні пенсії з дати встановленої Законом. Немає жодних зауважень щодо передчасного подання заяви про призначення пенсії у оскаржуваному рішення УПФУ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказував, що ключовою нормою для виплати пенсії є зазначення у заяві про поновлення виплати фактичного місця проживання в межах України, так як позивач постійно проживає за межами України поновити та виплачувати йому пенсію як громадянину України Пенсійний фонд не має змоги. Для поновлення виплати пенсії передбачена окрема процедура, за якою пенсіонер повинен надати до управління певні документи самостійно звернутись з відповідною заявою. Останнє місце реєстрації позивача не встановлено. Поновлення виплати пенсії можливе за умови подання відповідної заяви за останнім місцем перебування на обліку. Суд першої інстанції вказував, що ОСОБА_1 не перебувала на обліку у Головному УПФУ Дніпропетровської області (Кам?янське відділення) та не отримувала пенсію від цього пенсійного органу. Законодавством передбачено подання заяви про поновлення виплати пенсії особі її представником, проте не за місцем проживання останнього, а за місцем перебування такої особи на обліку як отримувача пенсії. У випадку зміни пенсіонером місця проживання подання заяви про поновлення виплати пенсії за новим місцем проживання можливе лише після витребування органом ПФУ за новим місцем проживання пенсійної справи з органу ПФУ, де особа отримувала пенсію до цього. При цьому, заяву про запит на надіслання пенсійної справи пенсіонер повинен подати особисто. Суд першої інстанції вказував, що ОСОБА_1 не може звертатися до будь-якого органу Пенсійного фонду України, адже у Постанові Пенсійного фонду України «Деякі питання впровадження електронних пенсійних справ на базі централізованих інформаційних технологій» від 14.12.2015 року №25-1 чітко зазначено, що із заявами про призначення пенсії незалежно від території обслуговування таких органів можуть звертатися особи, які проживають (зареєстровані) в перелічених адміністративно-територіальних одиницях держави України, позивач на час звернення до відповідача проживала і проживає у Державі Ізраїль, м.Нетанія, що підтверджується матеріалами справи. Позивач повинна була звернутися до відповідного структурного підрозділу Пенсійного фонду України в Київській області, проте вона не надала жодного письмового доказу стосовно такого звернення і результатів її звернення.

Суд першої інстанції вказував, що до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року. Підтверджується, що ОСОБА_1 на момент звернення 12.04.2018 року із заявою про призначення пенсії за віком, не мала пенсійного віку, а саме, їй не виповнилося 58 років 6 місяців, як це передбачено ч.1 ст.26 Закону №1058-IV. Заяву було подано передчасно.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України і має право на одержання пенсії, яка призначається на підставах та у порядку, встановленому Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та іншим законодавством України, дійсним на час призначення пенсії. У 2016 році позивач виїхала на постійне проживання до Держави Ізраїль, до виїзду проживала у АДРЕСА_1 .

Встановлено, що за час проживання позивачки за межами України, пенсія їй не виплачувалась. Відповідно до консульської дипломатичної відмітки на паспорті ОСОБА_1 , вона постійно проживає у Ізраїлі.

12.04.2018 року позивач через уповноваженого представника звернулась до Кам`янського відділу обслуговування громадян Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії. Рішенням від 12.04.2018 року за № 5/3 ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії, свою відмову відповідач мотивував тим, що заява про призначення пенсії подається через представника або особисто пенсіонером за місцем проживання (реєстрації), вказано, що пенсіонером не надано документу, що засвідчує особу та проживання (реєстрацію), вік, заява про подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання або реєстрації, а не за місцем реєстрації довіреної особи.

Відповідно до картки платника податків, ОСОБА_1 зареєстрована у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків 29.11.1996 року Кам`янською ОДПІ у Дніпропетровській області.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Відповідну норму містить й Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так відповідно до ч. 1 ст. 8 вищевказаного Закону право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначенні (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Посилання відповідача на те, що пенсія призначається лише тим особам, які вказали у заяві фактичне місце проживання в межах України є безпідставним, з огляду на те, що ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене призначення пенсії на визначений особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, та те, що пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення, документи про місце проживання (реєстрації) особи, тощо.

Судова колегія наголошує, що проживаючи в Ізраїлі, як громадянка України, позивач має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання. Відсутність законодавчо визначеного порядку подання громадянами України заяв про призначення пенсії у випадку постійного проживання за межами України, не може бути підставою для позбавлення таких осіб права на соціальний захист, що встановлене Конституцією України.

Дійсно, відповідно до пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління за місцем проживання (реєстрації).

Позивач проживає у Державі Ізраїль, і може звернутись безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління за місцем проживання (реєстрації), однак у м. Нетанія Держави Ізраїль відсутній орган Пенсійного фонду України.

Згідно п. 1 розділу ІІ Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 року № 13-1, прийом громадян здійснюється протягом робочого часу органу Пенсійного фонду без поділу за територіальним (зональним, дільничним) принципом в межах території обслуговування відповідного органу Пенсійного фонду. Прийом та обслуговування здійснюються незалежно від взяття на облік (місця проживання, перебування) особи на території обслуговування відповідного органу Пенсійного фонду з питань: надання загальної інформації про умови, порядок призначення, перерахунку, виплати пенсій, сплату обов`язкових платежів, адміністрування яких здійснюється органами Пенсійного фонду, ведення обліку (коригування відомостей) про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; одержання інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб Державного реєстру); реєстрації користувача на веб-порталі; ведення електронних пенсійних справ - щодо виду пенсії, суми призначеної пенсії з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, дати виплати та закінчення виплати пенсії, оподаткування та інших утримань. З інших питань, в тому числі щодо даних пенсійної справи, прийом та обслуговування здійснюються в органі Пенсійного фонду за місцем проживання, перебування особи.

У позивачки відсутнє місце реєстрації проживання в Україні, тому враховуючи відсутність у позивачки постійного місця проживання на території України, є можливим звернення представника із заявою про призначення пенсії до Кам`янського відділу обслуговування громадян Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року пункт 2 частини 1 статті 49, друге речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов`язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). З 07.10.2009 року порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного Суду України щодо неконституційності положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Відповідно до п. 51, п. 54 рішення Європейського суду з прав людини «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07.02.2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. Користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судова колегія звертаю увагу, що відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 14.12.2015 року № 25-1 «Про деякі питання впровадження електронних пенсійних справ на базі централізованих інформаційних технологій» установити, що Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), застосовується з урахуванням того, що: із заявами про призначення пенсії до управлінь Пенсійного фонду України у Вінницькій, Донецькій, Київській та Херсонській областях, починаючи з 01 січня 2016 року; в Запорізькій, Кіровоградській, Миколаївській, Черкаській, Чернівецькій, Хмельницькій областях та у м. Києві - з 01 червня 2016 року; у Дніпропетровській, Закарпатській, Івано-Франківській, Луганській, Львівській, Полтавській, Тернопільській та Харківській областях - з 01 липня 2016 року; у Волинській, Житомирській, Одеській, Рівненській, Сумській та Чернігівській областях - з 01 серпня 2016 року, можуть звертатися особи, які проживають (зареєстровані) в цих адміністративно-територіальних одиницях, незалежно від території обслуговування таких органів. Таким чином, Пенсійний фонд України передбачає можливість звернення особи із заявою про призначення пенсії до будь-якого управління ПФУ.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено відмови у призначенні пенсії з підстави не проживання, особи, що звернулась з заявою, у тому числі за довіреністю, на території України.

З метою захисту права особи на пенсію, страховий стаж якої набутий на території України та яка є громадянкою України, ОСОБА_1 може бути призначених пенсія, за умови належного звернення з заявою та подання необхідних документів, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1.

Однак, існує підстава для відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за заявою від 12.04.2018 року.

Згідно частин 1, 2 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Варто вказати, що відповідно до ч. 1 ст. 26 вищевказаного Закону, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Таким чином, заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

ОСОБА_1 звернулась з заявою про призначення пенсії 12.04.2018 року, на момент звернення не мала вік 58 років 6 місяців.

Згідно ч.4 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Варто погодитись з судом першої інстанції, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії передчасно, не маючи належного віку для призначення пенсії за віком. Пенсійний фонд отримуючи заяву про призначення пенсії передчасно, відмовляє у призначенні пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило у призначенні пенсії ОСОБА_1 , мотивуючи свою відмову тим, що заяву не було подано особисто особою та без пред`явлення паспорту особи, яка подає заяву, та залишено поза увагою те, що заяву подано передчасно, без настання права на пенсію. В цьому випадку варто вказати, що орган Пенсійного фонду отримавши заяву про призначення пенсії перевірив її стосовно суб`єкта подання і відмовив з цих підстав.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення вирішує питання про розподіл судових витрат. Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому тільки у тому разі коли його позовні вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Також не передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі № 160/1276/19 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник