Справа № 343/1936/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6420/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 343/1936/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради Івано-Франківської області Григорського Зеновія Михайловича про визнання дій протиправними та скасування постанови (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Чуприна О.В. в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області 08.05.2019 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до в.о. начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради Івано-Франківської області Григорського Зеновія Михайловича (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09.10.2018 № 1/2018Ю/975/05-13/19В.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відповідачем в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №778 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», не було вручено (надіслано) йому вищезазначений акт перевірки від 31.08.2018 № 77/10/2018, що позбавило його можливості ознайомитися із зафіксованими порушеннями. Також вважає безпідставним винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 09.10.2018 №1/2018Ю/975/05-13/19, оскільки така винесена після закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно договорів дарування серії від 11.12.2014, вчинених на бланках серії НАЕ № 41 та НАЕ № 43 ОСОБА_2 передала безоплатно у власність ОСОБА_1 приміщення павільйону загальною площею 20,3 кв. м. та земельну ділянку для обслуговування торгового павільйону 0,0093 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 11.12.2014, ОСОБА_1 є власником торгового павільйону, загальною площею 20,3 кв. м. та земельної ділянки 0,0093 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , місцем розташування яких є АДРЕСА_1 .

В листопаді 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро Аркуш» розроблено проект на реконструкцію торгового павільйону по АДРЕСА_1 , та згідно експертного звіту від 17.11.2017 № 09-0685-17 за результатом розгляду експертної документації і зняття зауважень встановлено, що така документація розроблена з дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва.

30.11.2017 позивачем подано до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Повідомлення № ІФ 13 про початок виконання будівельних робіт щодо об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) - реконструкції торгового павільйону, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В подальшому ОСОБА_1 подано до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради Івано-Франківської області Декларацію про готовність до експлуатації торгового павільйону, яка зареєстрована посадовою особою відповідача 05.07.2018 № ІФ45.

Вказана Декларація, поряд з іншим, в пункті 7 містить відомості щодо видів виконаних під керівництвом відповідальних осіб робіт, а саме: влаштування стрічкових та стовпчастих фундаментів з бутобетону; мурування стін з гіпсобетонних блоків; влаштування монолітного залізобетонного поясу; монтаж збірного залізобетонного перекриття; влаштування дерев`яних конструкцій даху і покрівлі з металочерепиці, внутрішні і зовнішні оздоблювальні роботи, роботи з утеплення, монтаж внутрішніх електричних мереж; встановлення вікон та дверей.

Спеціалістом І категорії Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Савчин О.О., на підставі наказу від 06.08.2018 № 81/9/18, проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Вказана перевірка проводилась на об`єкті реконструйованого торгового павільйону в АДРЕСА_1 , в період з 17.08.2018 по 31.08.2018 в присутності ОСОБА_1 .

Під час проведення перевірки посадовою особою Відділу державного архітектурно-будівельного контролю встановлено порушення позивачем частини 10 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, які полягли в наданні ОСОБА_1 у Декларації про готовність об`єкта до експлуатації ІФ 45 недостовірних даних, а саме: інформації про види виконаних робіт, даних щодо утеплення фасадів будівлі, невиконання будівельних робіт, передбачених проектною документацією, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, а також ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, стандартів і правил.

Вказані вище порушення зафіксовані в акті, складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду від 31.08.2018 № 77/10/2018.

Як свідчить зміст вказаного акту від 31.08.2018, позивач відмовився від надання пояснень, акт не підписаний позивачем, при цьому міститься підпис останнього про отримання примірника даного акту перевірки на 20 сторінках 31.08.2018.

В подальшому, 25.09.2018 за фактом надання позивачем недостовірних даних в зареєстрованій декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єкта з незначними наслідками, посадовою особою Відділу державного архітектурно-будівельного контролю складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за порушення частини 10 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В протоколі визначено, що розгляд справи про правопорушення відбудеться о 10:00 год. 09.10.2018 у приміщенні Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради за адресою: 77504, м. Долина, вул. Чорновола, 6.

Водночас, посадовою особою Відділу державного архітектурно-будівельного контролю 25.09.2018 винесено припис про усунення протягом одного місяця, виявлених під час перевірки порушень, шляхом внесення змін до зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13.04.2011 № 461.

За наслідками розгляду матеріалів перевірки, протоколу і припису від 25.09.2018 відповідач в особі в.о. начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради 09.10.2018 відповідно до абзацу 2 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» прийняв постанову № 01/2018Ю/975/05-13/19в про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 66 276,00 гривень.

Вважаючи постанову № 01/2018Ю/975/05-13/19в про накладення штрафу від 09.10.2018 такою, що прийнята з пропуском строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також порушення права суб`єкта перевірки у зв`язку із неврученням акта перевірки і протоколу про вчинення правопорушення, ОСОБА_1 оскаржив таке рішення відповідача до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обставини про наявність достатніх законних підстав для скасування постанови 01/2018Ю/975/05-13/19в від 09.10.2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 66276 гривень є недоведеними позивачем.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Повноваження Інспекції відділу державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради Івано-Франківської області врегульовані, зокрема, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Наведене вище кореспондується з положеннями Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553.

Щодо покликань позивача на недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 за №778 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» при здійсненні позапланової перевірки 31.08.2018 відповідачем, а саме ненадання та ненадіслання позивачу акта перевірки №77/10/2018, що позбавило його можливості ознайомитися із зафіксованими порушеннями, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 11 Порядку №553 передбачено, що посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно пункту 13 вказаного Порядку №553, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, поряд з іншим бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном (пункт 15 Порядку №553).

Згідно вимог пунктів 16, 17, 18 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (надалі по тексту також - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

З матеріалів справи встановлено, що позапланова перевірка 31.08.2018 відбувалась в присутності позивача, про що свідчить підпис останнього в акті перевірки від 31.08.2018 №77/10/2018 про отримання другого примірника даного акта на 20-ти сторінках. Крім того, позивач відмовився від надання пояснень, заперечень чи зауважень щодо проведеного заходу державного нагляду та складеного акта перевірки. Також, другий примірник протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 25.09.2018 вручений ОСОБА_1 під особистий підпис в той же день.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач був поінформований про виявлені і зафіксовані порушення в акті перевірки, оскільки був присутній при її проведенні та отримав примірник акта перевірки № 77/10/2018, про що особисто проставив підпис, а тому відповідачем при проведенні перевірки і складанні акта перевірки дотримано встановленого порядку оформлення та вручення такого акта перевірки.

Щодо доводів апелянта про пропуск відповідачем строку накладення адміністративного стягнення, оскільки відповідач виніс оскаржувану постанову 09.10.2018 через три місяці після виявлення порушення, про яке йому було відомо із технічного паспорта на громадський будинок Торговий павільйон від 08.06.2018, наданого позивачем під час заповнення декларації, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок притягнення суб`єктів містобудування до відповідальності за порушення у сфері містобудівної діяльності врегульовано Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 № 208/94-ВР та Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 (далі - Порядок № 244).

Згідно пункту 6 Порядку № 244 штраф за правопорушення може бути накладено на суб`єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушення є день складення акта перевірки відповідного суб`єкта містобудування.

З матеріалів справи встановлено, що акт № 77/10/2018, складений відповідачем за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду 31.08.2018 є днем виявлення правопорушення, а тому оскаржувана постанова №01/2018Ю/975/05-13/19в від 09.10.2018 винесена відповідачем в межах строку, визначеного пунктом 6 Порядку № 244.

Покликання апелянта на статтю 38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення, не беруться до уваги, оскільки спірні правовідносини з приводу строку застосування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, визначені нормами Порядку № 244, пункт 6 якого визначає такий термін - протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09.10.2018 № 1/2018Ю/975/05-13/19В є правомірною та винесена з дотриманням норм чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 частини 3 ст. 2 КАС України визначено, що верховенство права є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У п. 58 Рішення ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної4 відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріалами справи доведено, що відповідачем дотримано наведених вище вимог при винесенні оскаржуваного рішення.

Згідно частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 343/1936/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
С. М. Кузьмич