Справа № 0540/8015/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у задовленні заяви

05 серпня 2019 р. Справа №0540/8015/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними бездіяльності та порушення прав позивача по справі № 0570/8015/18-а позовом ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про: визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка виражається в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 надбавки, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожного непрацездатного члена сім`ї, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вказану надбавку в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожного непрацездатного члена сім`ї, а саме, на неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка виражається в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 надбавки, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожного непрацездатного члена сім`ї, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вказану надбавку в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожного непрацездатного члена сім`ї, а саме, на неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного судочинства України від 03 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка виражається в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 надбавки, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожного непрацездатного члена сім`ї, а саме, на неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено частково.

Постановою Першого апеляційного окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 0540/8015/18-а задоволено частково, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у справі №0540/8015/18-а змінено. Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 0540/8015/18-а викласти в наступній редакції "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 до пенсії по інвалідності надбавку непрацюючим особам з інвалідністю, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у відповідності до вимог частини 1 статті 24 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 pоку N 2262-XII.".

29 липня 2019 року ОСОБА_1 надано до суду заяву про визнання протиправними бездіяльності та порушення прав позивача, відповідно до якої просив суд встановити строк для виконання рішення по справі № 0570/8015/18-а один місяць та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати звіт про виконання рішення по справі № 0540/8015/18-а з дня набрання законної сили відповідної ухвали, визнати протиправною бездіяльність та порушення прав позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відносно виконання рішення суду по справі № 0540/8015/18-а, встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області новий строк для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року у справі № 0540/8015/18-а, яке змінено Першим апеляційним адміністративним судом постановою від 13.03.2019 року - один місяць з дня набрання законної сили відповідною ухвалою, накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області штраф, половину якого стягнути на користь ОСОБА_1 згідно доданих реквізитів до цієї заяви, іншу половину стягнути на користь Державного бюджету України.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач посилається на те, що відповідачем у добровільному порядку не виконується рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 року по справі № 0540/8015/18-а, яким визначено, що 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність повинно провести у відповідності до вимог частини 1 ст. 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача та просив виконати рішення суду. Позивач зазначає, що у листі Головного управління ПФУ в Донецькій області від 11.04.2019 року № 4191/03-1 вказано, що доплати будуть виплачені з урахуванням вимог Закону України від 20.10.2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 «Деяких питань здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Також, у зазначеному листі позивачу було повідомлено, що доплати до пенсії за період: з 30.06.2017 року по 12.12.2018 року у розмірі 24887,21 грн. буде виплачена згідно Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду; з 13.12.2018 року по 31.01.2019 року у розмірі 2414,52 грн. буде виплачено згідно Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ № 365 від 08.06.2018 року; у лютому 2019 року проведено виплату пенсії в повному обсязі у розмірі 5626,47 грн.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні заяви позивача про визнання протиправними бездіяльності та порушення прав позивача.

Щодо встановлення судового контролю відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач посилається на те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановлений судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття рішення у справі. Відповідач зазначає, що у рішенні по справі № 0540/8015/18-а не було встановлено зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт. Відповідач вказував на те, що у разі звернення позивача із заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після набрання законної сили суд відмовляє у задоволенні такої заяви.

Щодо виконання рішення суду по справі № 0540/8015/18-а, відповідач зазначив, що статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільнених зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право за цим Законом, та членам їх сімей забезпечуються за рахунок коштів державного бюджету України. Для виконання судових рішень, якими органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду». Цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України. Відповідач зазначає, що оскільки постанови та розпорядження, які в межах своєї компетенції видає Кабінет Міністрів України є обов`язковими до виконання в тому числі і центральними органами виконавчої влади. Отже на думку відповідача, доплата до пенсії ОСОБА_1 повинна виплачуватися з врахуванням Постанови № 649.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву позивача про визнання протиправними бездіяльність та порушення прав позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Як вбачається з заяви позивач просив суд встановити строк для виконання рішення по справі № 0570/8015/18-а один місяць та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати звіт про виконання рішення по справі № 0540/8015/18-а з дня набрання законної сили відповідної ухвали, визнати протиправною бездіяльність та порушення прав позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відносно виконання рішення суду по справі № 0540/8015/18-а, встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області новий строк для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року у справі № 0540/8015/18-а, яке змінено Першим апеляційним адміністративним судом постановою від 13.03.2019 року - один місяць з дня набрання законної сили відповідною ухвалою, накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області штраф, половину якого стягнути на користь ОСОБА_1 згідно доданих реквізитів до цієї заяви, іншу половину стягнути на користь Державного бюджету України.

Стосовно встановлення строку на виконання рішення суду та подання звіту про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначеній нормі кореспондують положення пункту 1 частини 6 статті 246 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення у разі необхідності вказується про порядок і строк виконання рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

Разом з тим, вказаною нормою КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Натомість, захист прав позивача внаслідок рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду передбачено положеннями ст. 383 КАС України.

За приписами ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Матеріали справи свідчать, що при постановленні рішення судом апеляційної інстанції судовий контроль не встановлювався.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлення судового контролю за відповідною заявою позивача вже після постановлення рішення у справі апеляційним судом, та яке вже набрало законної сили.

Крім того, питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення по даній справі позивачем у ході розгляду справи не ставилося, і, як вбачається з тексту рішення, судом не вирішувалося.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про відмову у задовленні заяви позивача в частині встановлення строк для виконання рішення по справі № 0570/8015/18-а один місяць та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати звіт про виконання рішення по справі № 0540/8015/18-а з дня набрання законної сили відповідної ухвали, встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області нового строку для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року у справі № 0540/8015/18-а, яке змінено Першим апеляційним адміністративним судом постановою від 13.03.2019 року - один місяць з дня набрання законної сили відповідною ухвалою.

Стосовно вимоги позивача визнати протиправною бездіяльність та порушення прав позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відносно виконання рішення суду по справі № 0540/8015/18-а, суд зазначає наступне.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року по справі № 0540/8015/18-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 до пенсії по інвалідності надбавку непрацюючим особам з інвалідністю, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у відповідності до вимог частини 1 статті 24 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 pоку N 2262-XII.".

Суд вказує на те, що згідно "Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду. Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно статті 8 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону України № 2443-VIII від 22.05.2018, (далі - Закон №2262-XII) виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_1 нараховано до пенсії по інвалідності надбавку непрацюючим особам з інвалідністю, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у відповідності до вимог частини 1 статті 24 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 pоку N 2262-XII, яка з лютого 2019 року по час розгляду заяви виплачується позивачу в повному обсязі.

Отже, суд зазначає, що рішення суду по справі № 0540/8015/18-а відповідачем виконується, про що також позивач зазначає у своїй заяві.

Щодо не виплати надбавки до пенсії по інвалідності за період з 30.06.2017 року по 12.12.2018 року у розмірі 24887,21 грн. відповідач вказує, що зазначені виплату будуть виплачені відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Пунктом 3 Порядку № 649 визначено, що боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника (пункт 4 Порядку № 649).

Згідно п. 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до п.п. 6, 7, 8, 9 зазначеного Порядку перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія). Комісія утворюється у складі не менше семи осіб. Персональний склад комісії, її голова, заступник голови та секретар затверджуються Головою правління Пенсійного фонду України. Засідання комісії є правоможним за умови присутності на ньому не менше двох третин її складу і проводяться у разі потреби, але не рідше одного разу на місяць.

Комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку. У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови. У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Рішення комісії приймаються відкритим голосуванням і вважаються прийнятими, якщо за них проголосували більшість присутніх на її засіданні членів.

Рішення оформляються протоколом, у якому за наявності підстав зазначаються пропозиції щодо перерахунку коштів на рахунок боржника. Протокол підписується всіма членами комісії і подається Голові правління Пенсійного фонду України, який не пізніше трьох робочих днів приймає рішення про виділення коштів.

Пунктом 10 Порядку № 649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

За приписами статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України […] у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме […] взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; […] здійснення видатків бюджету […] без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України;

Судом встановлено, що Порядок № 649 та Постанова № 365 у встановленому законом порядку не визнані незаконним, а з державного бюджету України не виділені кошти на фінансування cум надбавки до пенсій для виплати за період з 30.06.2017 року по 12.12.2018 року та з 13.12.2018 року по 31.01.2019 року, обчислених органами Пенсійного фонду України, а відповідно на даний час відсутні кошти для виплати зазначеної надбавки позивачу.

Також суд вказує на те, що виплата надбавка до пенсії по інвалідності забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, а не коштів Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Окрім того, суд вказує на те, що з лютого 2019 року ОСОБА_1 отримує надбавку до пенсію по інвалідності в повному обсязі.

Крім того, суд вказує на те, що в резолютивній частині рішення суду від 13.03.2019 року по справі № 0540/8015/18-а не зазначено порядку і способу виконання цього рішення, не йдеться про одноразову виплату (стягнення) надбавки до пенсії по інвалідності, та з врахуванням діючої Постанови № 365 від 08.06.2016 року та Порядку № 649 від 22.08.2018 року, тобто чинних підзаконних нормативно-правового актів, не застосовувати які орган УПФУ не вправі, та який визначає порядок виплати пенсій нарахованих на підставі рішення суду та внутрішньо переміщеним особам, в межах спірних правовідносин, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Отже, суд приходить висновку про відсутність в діях відповідача бездіяльності щодо невиконання рішення суду по справі № 0540/8015/18-а від 13.03.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви в частині визнання протиправною бездіяльність та порушення прав позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відносно виконання рішення суду по справі № 0540/8015/18-а.

Стосовно накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області штраф, половину якого стягнути на користь ОСОБА_1 згідно доданих реквізитів до цієї заяви, іншу половину стягнути на користь Державного бюджету України, суд зазначає, що частина 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи що у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року по справі № 0540/8015/18-а не був встановлений контроль за виконанням рішення суду та відповідача не було зобов`язано надати звіт щодо виконання судового рішення, суд приходить висновку що вимога позивача про накладення штрафу на керівника є передчасною та не підлягає задоволенню.

Також, суд зазначає, що згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними бездіяльності та порушення прав позивача по справі № 0570/8015/18-а позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка виражається в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 надбавки, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожного непрацездатного члена сім`ї, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вказану надбавку в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожного непрацездатного члена сім`ї, а саме, на неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 243, 248, 256, 293 - 295, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними бездіяльності та порушення прав позивача по справі № 0570/8015/18-а позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка виражається в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 надбавки, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожного непрацездатного члена сім`ї, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вказану надбавку в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожного непрацездатного члена сім`ї, а саме, на неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 06 серпня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська