Справа № 500/595/19
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6636/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С. М.,

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року в справі № 500/595/19 (головуючий суддя - Подлісна І.М., м. Тернопіль, повний текст судового рішення складено 30 травня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування вимоги.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що 25 лютого 2019 року на адресу: АДРЕСА_1 , м. Тернопіль надійшов лист від Тернопільського управління ГУ ДФС у Тернопільській області, в якому містилась Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2019 року № Ф-6306-54, в якій ГУ ДФС у Тернопільській області м.Тернопіль, вул. Білецька 1, вимагала в ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) сплати (недоїмки, штрафи, пені) в сумі 18 276,72 грн. заборгованості по Єдиному соціальному внеску. Вважає, що дана податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2019 року № Ф-6306-54 про сплату (недоїмки, штрафи, пені) в сумі 18 276,72 грн. заборгованості по Єдиному соціальному внеску не відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року в справі № 500/595/19, адміністративний позов задоволено повністю.

Вимогу ГУ ДФС у Тернопільській області про сплату боргу (недоїмки) від 06 лютого 2019 року №Ф-6306-54 в сумі 18 276 (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 72 коп. визнано протиправною та скасовано.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ДФС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що відповідно до п.2 ст.5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 4, 5, 5-1, 15 та 16 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб. Зняття з обліку платників єдиного внеску фізичних осіб - підприємців здійснюється з урахуванням таких особливостей: процедури зняття з обліку платника єдиного внеску у контролюючому органі розпочинаються у разі надходження від державного реєстратора відомостей про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця із зазначенням номера та дати внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру (абзац другий пункту 8 розділу IV Порядку №1162). Так, згідно з наявним у матеріалах справи витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Купини В.З. була здійснена державним реєстратором 03.01.2019 року.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Встановлено, що постановою господарського суду Тернопільської області від 30.10.2012, у справі №10/6-5022/1400/2012, боржника СПД ФО ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , (код НОМЕР_1 ) - визнано банкрутом та призначили ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Шимечко Андрія Ярославовича.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25.12.12 року у справі №10/6-5022/1400/2012 кредитора Тернопільську об`єднану державну податкову інспекцію м.Тернопіль, вул. Білецька, 1, кредитором по справі № 10/Б- 5022/1400/2012 відносно банкрута на загальну суму 11 804,67 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду Тернопільської області від 27.12.2016, у справі №10/6-5022/1400/2012: Припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця Купина В.З., АДРЕСА_3 , (код НОМЕР_1 ) з 27 грудня 2016 року (пункт 4); Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, м. Тернопіль, вул. Білецька. 1 зняти з обліку фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , (код НОМЕР_1 ), як платника податків та відомості про зняття з обліку надіслати ліквідатору Шимечко А.Я. та органу державної реєстрації банкрута (пункт 5).

Відтак, Господарський суд Тернопільської області своїм рішенням зобов`язав Тернопільську ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, м.Тернопіль, вул. Білецька, 1 зняти з обліку фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , (код НОМЕР_1 ), як платника податків.

Однак, дана ухвала Господарського суду Тернопільської області № 10/б-502/1400/2012 від 27.12.2016 органами ДФС в порушення законодавства України виконано не була.

25 лютого 2019 року на адресу АДРЕСА_1 , м. Тернопіль надійшов лист від Тернопільського управління ГУ ДФС у Тернопільській області, в якому містилась Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2019 року № Ф-6306-54, в якій ГУ ДФС у Тернопільській області м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, вимагала в ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) сплати (недоїмки, штрафи, пані) в сумі 18 276,72 грн. заборгованості по Єдиному соціальному внеску.

Не погоджуючись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2019 року №Ф-6306-54 та вважаючи її незаконною, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції мотивував це тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2019 року № Ф-6306-54 про сплату (недоїмки, штрафи, пені) в сумі 18 276,72 грн. заборгованості по Єдиному соціальному внеску є незаконною, оскільки на момент її винесення позивач не був суб`єктом сплати ЄСВ, тобто його платником.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників. Взяття на облік осіб, зазначених: в абзацах другому, третьому, п`ятому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, на яких поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - здійснюється на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей.

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою (абзац сьомий частини першої статті 5 Закону № 2464-VI).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата (ч. 1 ст. 11 Закону № 755-IV).

Частиною другою статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, надаються у вигляді, зокрема, безоплатного доступу через портал електронних сервісів.

Враховуючи те, що вини позивача в тому, що на виконання ухвали Господарського суду Тернопільської області від 27.12.2016 року, у справі №10/6-5022/1400/2012, боржника СПД ФО ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , (код НОМЕР_1 ) припинено його підприємницьку діяльність з 27 грудня 2016 року не внесено відомості до державного реєстру немає, колегія суддів констатує про неправомірність винесення апелянтом оскаржуваної вимогу.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт жодним чином не довів правомірності свого рішення, оскільки ним рішення суду, що набрало законної сили (ухвали господарського суду Тернопільської області від 27.12.2016 року, у справі №10/6-5022/1400/2012), якою орган ДФС зобов`язано зняти з обліку фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , як платника податків та відомості про зняття з обліку надіслати ліквідатору Шимечко А.Я. та органу державної реєстрації банкрута не виконано.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів прийшла до неспростовного переконання, що оскільки фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 27.12.2016 року припинив підприємницьку діяльність, але з вини відповідача не був знятий з обліку, як платник податків, а відтак не є платником ЄСВ, тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2019 року № Ф-6306-54 про сплату (недоїмки, штрафи, пені) в сумі 18 276,72 грн. є незаконною та підлягає скасуванню.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області - залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року в справі № 500/595/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 6 серпня 2019 року