Справа № 1140/2947/18
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року м. Кропивницький Справа № 1140/2947/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 виданий Гайворонським РВ УМВС України у Кіровоградській області 23.06.2005 року; адреса: АДРЕСА_2 )

до відповідача:

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області (, адреса: вул. Дворцова, буд. 28, м. Кропивницький, 25009),

третя особа - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 11.05.1999 року; адреса: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Новоселівська, 9б)

про визнання протиправними та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_2 (далі - третя особа), в якій просить суд визнати протиправним та скасувати припис №91/2018-Гвр від 27.07.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, виявлено порушення пункту 1 частини 1 статті 34, пункту 1 частини 1 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині того, що за адресою: по АДРЕСА_2 , розташований житловий будинок, що реконструюється, позивач вказує, що таких порушень вказаного законодавства нею вчинено не було, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представником позивача підтримано позовні вимоги.

Відповідач скористався своїм правом на надання письмового відзиву, в якому висловив свою позицію щодо вищевказаних позовних вимог, які не визнаються у повному обсязі, оскільки наголошує на тому, що управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області в результаті проведеної перевірки виявлено порушення, які підлягають усуненню та наполягають на правомірності дій контролюючого органу (а.с.47-48).

В судовому засіданні представником відповідача позицію викладену у відзиві підтримано та наголошено на відмові в задоволенні позовних вимог.

Третьою особою, до суду надано письмові пояснення, в яких наголошено на порушеннях позивачем вимог законодавства про регулювання містобудівної діяльності, в частині того, що позивачкою здійснено самовільно забудову земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою належної ОСОБА_2 , та при цьому, повідомляє, що дана будівля використовується позивачем як автомайстерня, що суперечить чинному законодавству, а тому наполягає на відмові в задоволенні позовних вимог (а.с.231-236).

В судовому засіданні представником третьої особи, наголошено на відмові у задоволенні позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

18.07.2019 року відповідною ухвалою суду керуючись приписами статті 183 КАС України подальший розгляд справи судом вирішено здійснити у порядку письмового провадження на підставі відповідного клопотання сторін.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Дослідивши подані учасниками справи документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи у відкритому судовому засіданні, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Предметом спору в даній справі є встановлення правомірності дії посадових осіб управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області при винесенні припису №91/2018-Гвр від 27.07.2018 року.

При вирішенні даного спору суд враховує наступні фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,є власницею земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_4 , загальною площею 0,0429 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що посвідчується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.24,173).

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 адресована директору ПП «Геопроект» про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0429 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.23).

Судом встановлено, що Гайворонською міською радою ОСОБА_1 надано згоду щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що перебуває в комунальній власності із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,0429 га, у тому числі по угіддях: 0,0429 га (а.с.23).

Приватним підприємством «Геопроект» видано на замовлення позивача технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17-22).

В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виданий ОСОБА_1 місце розташування якого: АДРЕСА_2 (а.с.14-16).

При цьому, судом встановлено, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області у справі №385/2917/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12-13).

У відповідності до положень ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, обставини, встановлені вказаними судовими рішеннями судів, є преюдиціальними при вирішенні даної справи по суті, та підтверджують право власності позивача на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , національний паспорт серії НОМЕР_3 виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 11.05.1999 року, є набувачем земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_5 , що належить до земель житлової та громадської забудови, за договором купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на цій земельній ділянці побудовано будинок, що посвідчується відповідним технічним паспортом (а.с.76-102).

Вказаний житловий будинок, належний ОСОБА_2 знаходиться по сусідству, а саме: межує із земельною ділянкою та домоволодінням розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

Також, в матеріалах справи наявний висновок судового експерта Комашко Р.В., поданий позивачем, про результати проведення судової будівельно-технічної експертизи №1-03/2019 від 07.03.2019 року (а.с.175-188), за результатами проведеного дослідження встановлено, що будівля знаходиться в межах земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4 , яка належить позивачу, за вказаною адресою проведено будівельні роботи по демонтажу надземної частини старої будівлі, що була введена в експлуатацію та на залишках фундаментної частини здійснено будівництво будинку, тому вказаний об`єкт має конструктивні елементи від попереднього будинку, а саме: частини фундаменту. Вказаний об`єкт дослідження вийшов за межі попередньо існуючого будинку збільшивши його площу та об`єм. Визначення ДБН В.3.3.2-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об`єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та ДБН А.2.2-3:2014 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва» відносяться вид будівництва об`єкту, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 під поняття - реконструкція житлового будинку.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством (ч.1 ст. 101 КАС України).

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази наперед не мають для суду встановленої сили.

Відповідно до статті 113 КАС України висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду. Суд може посилатись в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.

Головою Державної архітектурно-будівельної інспекції України 31.10.2014 року видано наказ №361 «Щодо діяльності управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області», яким управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області забезпечити здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції, покладеного на нього Положенням про управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, затвердженого наказом від 01.10.2014 року №227 на території Кіровоградської області (а.с.33).

Відповідно до наказу голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 року №976 «Про удосконалення роботи із здійсненням заходів державного архітектурно-будівельного контролю» уповноважено серед іншого, керівників (їх заступників) територіальних органів - структурних підрозділів апарату Держархбудінспекції - департаментів Державної архітектурно-будівельної інспекції у областях у тому числі Кіровоградській, направляти головних інспекторів будівельного нагляду на проведення планових і позапланових перевірок на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (а.с.35).

Судом встановлено, що 05.07.2018 року від громадянина ОСОБА_2 на адресу управління Державного архітектурно-будівельного контролю в Кіровоградській області надійшла заява про проведення перевірки будівництва по АДРЕСА_2 , так як будівництво ведеться з порушенням державних будівельних норм, оскільки будується будівля станції технічного обслуговування автомобілів по межі домоволодіння близько одного метра від належної ОСОБА_2 господарської будівлі (а.с.34).

За результатом такого звернення, 18.07.2018 року начальником управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області видано направлення №257 для проведення планового (позапланового) заходу, а саме: здійснення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.36).

У період з 19.07.2018 року по 27.07.2018 року проведено перевірку дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної, результати проведеної перевірки зафіксовані з детальним описом виявлених порушень у Акті №235/2018-Гвр від 01.03.2019 (а.с.7-41).

Позивач був присутній під час проведення контролюючого заходу, примірник акту ним отримано, що посвідчується його особистим підписом, з виявленими під час проведення перевірки порушеннями не згодна, що засвідчено відповідною відміткою у вказаному акті (а.с.40).

Перевіркою виявлені наступні порушення чинного законодавства, а саме:

- п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.1 ч. 1 п.7 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині того, що під час проведення перевірки виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2 - було встановлено, що будівля за даною адресою належить ОСОБА_1 зі слів забудовника проводиться реконструкція житлового будинку - виявлено, що будівельні роботи виконуються без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та у забудовниці відсутні документи, які посвідчують право власності на земельну ділянку.

Наслідком такої перевірки стало винесення 27.07.2019 року управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області протоколу про адміністративне правопорушення №78/2018-Гвр (а.с.42)

27.07.2018 року управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області винесено припис №91/2018-Гвр, за змістом якого, з метою усунення виявлених порушень вказаним приписом зобов`язано позивача усунути порушення вимог законодавства шляхом знесення житлового будинку, що реконструюється за адресою: АДРЕСА_2 до 30.09.2018 року (а.с.43).

Даний припис позивачем отримано 27.07.2018 року, що посвідчено її особистим підписом на вказаному приписі (а.с.43 зворот.).

За таких обставин, вважаючи вказаний припис протиправними, та такими, що суперечать діючому законодавству, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За змістом положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав. Порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст. 5 КАС України).

Тобто, виходячи з аналізу вищезазначеної правової норми, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти повинні відповідати їй (ст. 8). На ці обставини неодноразово вказував Конституційний Суд України у своїх рішеннях, зокрема, рішенні №7-рп/2003 від 10.04.2003 року, рішенні №9-рп/2004 від 07.04.2004 року, рішенні №1-рп/2007, рішенні №19-рп/2008 від 02.10.2008 року.

При прийнятті рішення по цій справі суд керується принципами адміністративного судочинства, зокрема, принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого суд не обмежується тільки документами та заявами про докази, які внесені сторонами, а також здійснює дослідження обставин у справі за власною ініціативою, у т.ч. з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини унормовано, серед іншого, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт; державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Згідно з пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 вказаного Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Згідно з п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до п. 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з п. 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Відповідно до п.п. 16-22 зазначеного Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України. Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням. Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Пунктом 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено підстави після настання яких замовник має право виконувати будівельні роботи, зокрема, серед іншого, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 1 частини 1 пункту 7 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відомості про скасування права на виконання будівельних робіт вносяться до реєстру.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що у разі встановлення порушення суб`єктом містобудівної діяльності здійснення самочинного будівництва об`єктів нерухомого майна без відповідного дозволу, відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями на звернення з позовом до суду щодо знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна, як крайній захід, і лише тоді, коли використані всі передбачені законодавством України заходи реагування за чотирьох умов, а саме:

- за умови складання припису щодо усунення порушень вимог містобудівного законодавства шляхом надання можливості відповідачеві для проведення відповідної перебудови;

- за умови, що вказане будівництво суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб;

- за умови відсутності можливості проведення перебудови самочинно збудованого нерухомого майна;

- за умови, якщо особа, яка здійснила самочинне будівництво відмовляється від проведення такої перебудови, при цьому, відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов`язання здійснити перебудову.

Спірним приписом зобов`язано позивача знести житловий будинок, що реконструюється за адресою: АДРЕСА_2 у строк до 30.09.2018 року.

Водночас, суд зауважує, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4)перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Вказаний перелік підстав для проведення позапланової перевірки у сфері містобудівної діяльності визначений чинним законодавством, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 скерована начальнику управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області щодо проведення перевірки законності будівництва по АДРЕСА_2 (а.с.34).

Отже, у відповідача були наявні всі підстави для призначення та проведення позапланової перевірки у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування правомірності проведення перевірки, відповідач вказує, що у забудовниці відсутні документи, які посвідчують право власності на земельну ділянку на якій виконуються будівельні роботи (а.с.31-32).

Водночас, судом такі твердження контролюючого органу не беруться до уваги, з огляду на рішення Гайворонського районного суду про визнання права власності на житло, рішення Гайворонської міської ради від 22.12.2018 року №1395 про передачу у власність земельної ділянки та відповідно реєстрацію права власності №152363607 від 11.01.2019 року (а.с.12-13,173).

Таким чином, під час судового розгляду справи знайшов свого підтвердження факт права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером № НОМЕР_4 загальною площею 0,0429 га розташованого по АДРЕСА_2 .

Водночас, представником третьої особи було подано до суду письмові пояснення про те, що наразі дана справа відносно ОСОБА_2 є неактуальною, так як останній має намір здійснити продаж будинку, наслідком якого є перехід прав на нього іншій особі (а.с.213).

В судовому засіданні представником третьої особи було наголошено на продажі позивачу земельної ділянки належної ОСОБА_2 .

У зв`язку із цим, з огляду на принципи адміністративного судочинства, а саме: пропорційність настання негативних наслідків для позивача, судом в судовому засіданні було поставлено на обговорення питання про можливе примирення між сторонами.

Однак, відповідач вказав на неможливості примирення у даній справі з позивачем, оскільки контролюючим органом вчинено відповідні процесуальні дії та відповідно наслідком яких є винесення рішення.

В даній справі судом подібних обставин, які передбачені статтею 376 Цивільного кодексу України для знесення самочинно збудованого об`єкта не встановлено, в зв`язку з чим підстави для зобов`язання позивача здійснити знесення такого самочинно реконструйованого житлового будинку відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при вчиненні спірних дій, діяв з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дій (прийняття рішення), з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та з дотриманням принципу верховенства права.

Оцінка поданих особами, які беруть участь в адміністративній справі та самостійно зібраних судом в порядку доказів в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України в порядку, що встановлений законодавчими приписами цього кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що у позивача наявні всі необхідні документи, які підтверджують законність розміщення нею житлового будинку, а тому підстав для його знесення немає.

При цьому суд, обираючи спосіб захисту порушеного права, звертає увагу учасників справи на таке.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, а рішення Європейського суду з прав людини є джерелом права.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання чи обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання - пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) суд визнав незаконне та непропорційне втручання у права заявника, гарантовані статтею 1 Першого протоколу Конвенції. Суд у цьому рішенні підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Принцип «належного урядування» покладає на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом положень частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, а саме без проявлення неупередженості; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто, з рівним ставленням до осіб; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зауважує, що зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє певні дій чи утримується від їх вчинення.

На думку суду, позивачем надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, та з огляду на принцип пропорційності настання наслідків для позивача, враховуючи те, що третя особа згодна на оплатне відчуження земельної ділянки на користь позивача, за сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

За змістом частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично був сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.2), тому, вказана сума судового збору, у відповідності з ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, як суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем по справі.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 242 - 246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 виданий Гайворонським РВ УМВС України у Кіровоградській області 23.06.2005 року; адреса: АДРЕСА_2 ) до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області (, адреса: вул. Дворцова, буд. 28, м. Кропивницький, 25009), третя особа - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 11.05.1999 року; адреса: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Новоселівська, 9б) про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області визнати протиправним та скасування припис №91/2018-Гвр від 27.07.2018 року про усунення в термін до 30.09.2018 року порушення вимог законодавства шляхом знесення житлового будинку, що реконструюється за адресою: АДРЕСА_2 .

Присудити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 виданий Гайворонським РВ УМВС України у Кіровоградській області 23.06.2005 року) за рахунок бюджетних асигнувань управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області (, адреса: вул.Дворцова, 28, м. Кропивницький, 250022) судовий збір в сумі 704,80 гривень (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько