Справа № 360/1159/19
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року справа №360/1159/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Гаврищук Т.Г.,

секретар судового засідання - Токарева А.Г.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача 1 - не з`явився,

представника відповідача 2 - Михайлішиної С.В.,

представника відповідача 3 - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 5 червня 2019 року у справі № 360/1159/19 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м Донецька, Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Пенсійного Фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м Донецька (далі - відповідач 1), Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУПФУ в Донецькій області, відповідач 2), Пенсійного Фонду України (далі - ПФУ, відповідач 3), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 16.04.2019 року, просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку в період з 18.12.2018 року по день винесення судового рішення у справі;

- зобов`язати ПФУ та ГУПФУ в Донецькій області здійснити нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 18.12.2018 року по день винесення рішення судом по справі з розрахунку розміру середньоденної заробітної плати - 217,11 грн. з урахуванням належних відрахувань;

- зобов`язати ПФУ та ГУПФУ в Донецькій області за рахунок коштів відповідачів здійснити нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з сум сплаченого середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 21.10.2014 року по день винесення рішення судом у розмірах, встановлених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», з розбивкою по місяцях та подати щомісячні звіти про це до органу доходів і зборів;

- зобов`язати ПФУ та ГУПФУ в Донецькій області за рахунок коштів відповідачів сплатити позивачу компенсацію за відрив від звичайних занять пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 113-122).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року у задоволенні позову - відмовлено (а.с. 225-229).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, поверхневе з`ясування обставин. В обґрунтування доводів посилався на помилкове тлумачення судом норми статті 117 КЗпП та спотворення правової позиції Верховного суду України, викладену у справі № 6-144ц13 (а.с. 239-242).

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги.

Представник відповідача 2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчив доводи апеляційної скарги разом з відзивом відповідача 2 на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини справи.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року в справі № 812/729/15 адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м. Донецька щодо невиплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 ; стягнуто з управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м. Донецька на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 3860,06 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 55145,94грн. з урахуванням належних відрахувань. Постанова в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м.Донецька середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 4559,48 грн. з урахуванням належних відрахувань допущено до негайного виконання (а.с. 77-80).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 та постановою Верховного Суду від 04.10.2018 року постанова Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року у справі № 812/729/15 залишена без змін (а.с. 81-87).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року у справі № 812/333/17 позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м. Донецька щодо невиплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 ; стягнуто з управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м. Донецька на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 171082,68 грн. з урахуванням належних відрахувань; рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м. Донецька середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 4559,48 грн з урахуванням належних відрахувань допущено до негайного виконання. Відповідно до статті 382 КАС України встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Пенсійного фонду України подати у двомісячний строк з дня постановлення рішення в цій справі звіт про виконання рішення суду (а.с. 89-92).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року у справі № 812/333/17 - скасовано в частині встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі відповідно до статті 382 КАС України, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Пенсійного фонду України подати у двомісячний строк з дня постановлення рішення в цій справі звіт про виконання рішення суду, ухвалено нове судове рішення в цій частині, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено; в іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду - залишено без змін (а.с. 93-97).

В судових рішеннях щодо розгляду заявлених спірних правовідносин (справи № 812/729/15; № 812/333/18) судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини:

позивач - ОСОБА_1 з 01.08.2007 року до 21.10.2014 року працював на посадах головного спеціаліста - юрисконсульта юридичного відділу та начальника юридичного відділу УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька;

борг УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька перед ОСОБА_1 при звільненні складає 3860,05 грн;

згідно довідки управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації від 23.06.2015 року позивача взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення;

наказом ГУ ПФУ в Донецькій області від 18.05.2015 року № 66 внесені зміни та доповнення до Плану переміщення територіальних управлінь, затвердженого наказом головного управління від 13.11.2014 року № 178 «Про заходи щодо забезпечення реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595» та викладено його в новій редакції з додатком, відповідно до пункту 1 Додатку до зазначеного наказу УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька тимчасово розміщено на базі УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

виходячи з приписів постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок №100) середньомісячна заробітна плата позивача становить 4559,48 грн.;

судом стягнуто з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 55145,94 грн. з урахуванням належних відрахувань за період з 21.10.2014 року по 26.10.2015 року;

стягнуто з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 171082,68 грн. з урахуванням належних відрахувань за період з 27.10.2015 року по 17.12.2018 року.

Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька (ідентифікаційний код 20377072, місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Свердлова, буд. 154) є органом державної влади та юридичною особою, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 19.04.2019 за № (а.с. 135-137).

Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Стаття 4 Закону №108/95-ВР передбачає, що джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Для установ і організацій, що фінансуються з бюджету, - це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Відповідно до ч. 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно статті 117 цього Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по «день фактичного розрахунку».

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судовими рішеннями, які набрали законної сили, стягнуто з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 55145,94 грн. з урахуванням належних відрахувань за період з 21.10.2014 року по 26.10.2015 року та середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 171082,68 грн. з урахуванням належних відрахувань за період з 27.10.2015 року по 17.12.2018 року.

Як наслідок, невиконання вказаних судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом, а саме: Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Суд зазначає, що положеннями статті 117 КЗпП України передбачено обов`язок підприємства виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку і цей обов`язок пов`язаний безпосередньо з фактом фактичного розрахунку, який відсутній в даній справі.

Нормами КЗпП України та іншими нормами законодавства не передбачено проміжного стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Судом враховано правову позицію Верховного суду України, викладену в справі № 6-144ц13, відповідно до якої непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Тобто, Верховний Суд України зазначив, що середній заробіток повинен стягуватися за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

По даній адміністративній справі період невиплати не визначений, оскільки відсутня подія фактичного розрахунку.

Суд зазначає, що у зв`язку з відсутністю фактичного розрахунку з позивачем на підставі судового рішення, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку в період з 18.12.2018 року по день винесення судового рішення у справі; зобов`язання відповідачів 2, 3 нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 18.12.2018 року - є передчасними, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Також, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні інших позовних вимог, які є похідними від вищезазначених.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 195, 242, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 5 червня 2019 року у справі № 360/1159/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м Донецька, Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Пенсійного Фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 7 серпня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Т.Г. Гаврищук