Справа № 520/2893/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 р.Справа № 520/2893/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання: Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року (суддя Волошин Д.А.; м. Харків; повний текст складено 30.05.2019) по справі № 520/2893/19

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю " Родій Фарм"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області (далі - позивач, ГУ ДФС у Харківській області) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ" (далі - відповідач, ТОВ "РОДІЙ ФАРМ"), в якому просить суд стягнути до бюджету кошти у розмірі 1061855,24 грн. в рахунок погашення податкового боргу з відповідача з усіх відкритих розрахункових рахунків та у разі неповного погашення боргу за рахунок вилучення готівкових коштів.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що станом на дату звернення до суду ТОВ "РОДІЙ ФАРМ" має податковий борг перед бюджетом в загальному розмірі 1061855,24 грн., що виник на підставі податкових повідомлень-рішень та внаслідок несплати самостійно визначеного грошового зобов`язання згідно наданої податкової декларації з податку на додану вартість. У зв`язку з тим, що вказана податкова заборгованість погашена не була, дану суму боргу позивач просить стягнути з усіх відкритих розрахункових рахунків відповідача та, у разі неповного погашення боргу за рахунок вилучення готівкових коштів, в судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області - залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме: ст.ст. 56, 59, 95 Податкового кодексу України, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог ГУ ДФС у Харківській області в повному обсязі. Вказує, що ГУ ДФС у Харківській області дотримано усі вимоги чинного законодавства України, що закріплені ст. 56 Податкового кодексу України.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 38117562, перебуває на обліку в Харківській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області.

Як зазначає позивач у позовній заяві, станом на час звернення Головного управління ДФС у Харківській області до суду з позовом ТОВ "РОДІЙ ФАРМ" має податковий борг у загальному розмірі 1061855,24 грн. з податку на додану вартість, який виник на підставі:

- податкового повідомлення-рішення № від 09.07.2018 у сумі 842276,44 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.12.2018 термін сплати 30.12.2018 на суму 12237,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2018 у сумі 207341,80 грн.

Головним управлінням ДФС у Харківській області відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України складено та направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ" податкову вимогу №87608-17 від 04.07.2018р. на суму 124342,60 грн.

Оскільки податковий борг у загальному розмірі 1061855,24 грн. на час звернення до суду відповідачем у добровільному порядку не сплачено, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки податковий борг ТОВ "РОДІЙ ФАРМ" переривався, а податкова вимога відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України на нову суму боргу боржнику не була виставлена, то контролюючим органом не набуто право на стягнення з платника податків податкового боргу, зазначеного в даній позовній заяві.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пп. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В контексті наведеного пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, також визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (п. 36.3. ПК України).

Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку (п. 37.2. ПК України).

Відповідно до п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, є податковим боргом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Згідно п. 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України податкове зобов`язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Аналогічні положення щодо обов`язку платника податків самостійної сплати суми податкового зобов`язання, зазначеної ним у податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом, закріплені п. 57.1 ст. 57 ПК України.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (п.59.4 ст.59 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Разом з тим, суд наголошує, що пунктом 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 ст.60 податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Таким чином, у разі, якщо податковий борг був погашений платником податків, а через деякий час виник знову, органу державної податкової служби слід направити (вручити) йому нову податкову вимогу виходячи з виникнення нового грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 22.05.2019 у справі № 804/5865/14.

Відповідно до п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Позивач в обґрунтування наявності підстав стягнення грошових коштів вказує на наявність безперервного податкового боргу у підприємства позивача та відсутності підстав вважати податкову вимогу №87608-17 від 04.07.2018 р. відкликаною.

Як встановлено судом, станом на 30.06.2018 р. у Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ" обліковувався податковий борг в сумі 124852,60 грн., що підтверджується інтегрованою карткою платника податків ТОВ "РОДІЙ ФАРМ".

Вказаний податковий борг в сумі 124852,60 грн. був сплачений відповідачем 30.07.2018 р. в повному обсязі, що підтверджується обліковою карткою платника податків, згідно якої відповідачем сплачено до бюджету 125422,00 грн.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ" 18.07.2018 подано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2018 р. з терміном сплати 30.07.2018, згідно якої податкове зобов`язання складає 95017,18 грн.

В силу приписів статті 203 Податкового кодексу України граничний термін сплати грошового зобов`язання позивача за вказаною податковою декларацію з податку на додану вартість від 18.07.2018 за червень 2018 р. є 30.07.2018 року.

При цьому, сума грошового зобов`язання за податковою декларацією від 18.07.2018 р. з граничним терміном сплати 30.07.2018 р. включно, набула статусу податкового боргу лише 31.07.2018 р.

Щодо внесення контролюючим органом 25.07.2018 до інтегрованої картки платника податку ТОВ "РОДІЙ ФАРМ" суми боргу в розмірі 156210,91 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 06.12.2017 р., суд зазначає наступне.

Вказане податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 06.12.2017 р. станом на 02.04.2018 р. було оскаржено відповідачем в судовому порядку, що підтверджується ухвалою Харківського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 02.04.2018 р. по справі №820/2136/18. (а.с.57).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 р. по справі №820/2136/18 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.12.2017 р. залишено без задоволення.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "РОДІЙ ФАРМ" апеляційна скарга на вказане рішення від 11.06.2018 р. була подана в тридцятиденний строк з моменту прийняття рішення, отже рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 р. по справі №820/2136/18 станом на липень 2018 року не набрало чинності та станом на момент внесення контролюючим органом до інтегрованої картки платника податків грошового зобов`язання за вказаним податковим повідомленням-рішенням, вказана сума грошового зобов`язання не набула статусу узгодженого.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ" задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 06.12.2017 р. про застосування штрафних санкцій у розмірі 156210,91 грн.

Стосовно внесення контролюючим органом 26.07.2018 до інтегрованої картки платника податку ТОВ "РОДІЙ ФАРМ" суми боргу в розмірі 842276,44 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 09.07.2018, судом встановлено, що вказане податкове повідомлення-рішення № від 09.07.2018 було оскаржено в адміністративному порядку 19.07.2018 до Державної фіскальної служби України. Рішення про результати розгляду скарги Державною фіскальною службою України було прийнято 20.09.2018.

Згідно із п. 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України, скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до п. 56.5 ст. 56 Податкового кодексу України, платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов`язаний письмово повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов`язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення.

У разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем ( п. 56.13 ст. 56 Податкового кодексу України).

Згідно із п. 56.13 ст. 56 Податкового кодексу України, скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України, день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Відповідно до п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Оскільки позивач скористався правом на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення № від 09.07.2018, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що суми штрафних санкцій, зазначені в них, не набули статусу узгодженого грошового зобов`язання та, відповідно, податкового боргу.

Як вбачається з інтегрованої картки платника податків ТОВ "РОДІЙ ФАРМ" та про що зазначається позивачем в своїх письмових поясненнях, 06.08.2018 суми донарахованих штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями № від 06.12.2017 р. та № від 09.07.2018 р. були виключені контролюючим органом з обліку донарахованих штрафних санкцій.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки станом на 30.07.2018 року податковий борг в сумі 124852,60 грн. був сплачений в повному обсязі, інших боргів у підприємства відповідача станом на 30.07.2018 р. не було, податкова вимога №87608-17 від 04.07.2018 р. відповідно до приписів ст. 60 Податкового кодексу України вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу, тобто 30.07.2018 р.

З урахуванням того, що податковий борг позивача, зазначений у вимозі, був погашений самостійно 30.07.2018 в повному обсязі, податкова вимога №87608-17 від 04.07.2018 р. є відкликаною 30.07.2018, суми боргу 156210,91 грн. та 842276,44 грн. за податковими повідомленнями-рішеннями виключені контролюючим органом з обліку донарахованих штрафних санкцій за наслідком їх оскарження, а податковий борг за декларацією з податку на додану вартість за червень 2018 року виник 31.07.2018, податкова вимога відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України на нову суму боргу боржнику не була виставлена, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що контролюючим органом не набуто право на стягнення з платника податків податкового боргу, зазначеного в даній позовній заяві, а відтак позовні вимоги Головного управління ДФС у Харківській області є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року по справі № 520/2893/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 05.08.2019 року