Справа № 140/311/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6750/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Кузьмич С.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представника позивача - Степанюк С.Є.

представника відповідача - Борсук С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року (головуючий суддя Валюх В.М., м.Луцьк, проголошено 12:52:53) у справі № 140/311/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2019 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 № UA205110/2019/000065/2.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 № UA205110/2019/000065/2.

19.04.2019 представник позивача адвокат Степанюк С.Є. звернувся до суду першої інстанції із заявою про винесення додаткового рішення щодо судових витрат. Заява обґрунтована тим, що до закінчення судових дебатів у даній справі сторона позивача з поважних причин не могла подати усі докази, які підтверджують розмір понесених нею судових витрат, у зв`язку із чим було подано заяву про вирішення питання щодо судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Позивач у цій справі поніс судові витрати, які складаються із судового збору, витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача, та їх загальний розмір становить 12583,58 грн., у т. ч.: судовий збір - 768,40 грн., комісія банку за транзакцію щодо сплати судового збору - 15,68 грн., витрати на правничу допомогу адвоката - 10565,50 грн., витрати, пов`язані із залученням перекладача - 1234,00 грн.

Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року стягнуто з Волинської митниці ДФС (44350, Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, ідентифікаційний код 39472698) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 7765 гривень 40 копійок (сім тисяч сімсот шістдесят п`ять гривень сорок копійок).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначив, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами факт понесення витрат на правничу допомогу, включення до судових витрат комісії банку за транзакцію щодо сплати судового збору законодавством не передбачено, а витрати на оплату послуг перекладача з перекладу документів не були обов`язковими та необхідними у цій справі та здійснені з власної ініціативи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечує, вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як передбачено пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, оскільки до закінчення розгляду справи в суді першої інстанції представник позивача адвокат Степанюк С.Є подав заяву про неможливість подання усіх доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат (а. с. 121), із заявою про ухвалення додаткового рішення та відповідними доказами звернувся до суду 19.04.2019, тобто з дотриманням п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду, а рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 питання щодо розподілу судових витрат не було вирішено (а. с. 127-131), тому суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення, яким вирішив питання про судові витрати.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що стягненню з Волинської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають судові витрати в загальному розмірі 7765,40 грн., з них: судовий збір - 768,40 грн, витрати, пов`язані із залученням перекладача - 1234,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 5763,00 грн..

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Як передбачено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки рішенням суду від 16.04.2019 у цій справі позов задоволено повністю, тому суд першої інстанції вірно стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений квитанцією від 06.02.2019 № 73521 (а. с. 2), та який був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується випискою від 09.02.2019 (а. с. 27).

За приписами частин п`ятої - восьмої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Із матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 21.03.2019 була оголошена перерва у зв`язку із витребуванням додаткових доказів, зокрема, стороні позивача було запропоновано подати суду в перекладі на українську мову документи, які були подані для митного оформлення транспортного засобу, що підтверджують митну вартість товару. Разом з тим, представником позивача адвокатом Степанюком С.Є. подано засвідчені копії документів, поданих до митного оформлення, в перекладі на українську мову: рахунок-фактуру, товарного чеку, банківського документу, морської накладної, докової квитанції.

Колегія суддів зазначає, що подані в перекладі на українську мову документи є письмовими доказами у справі, наданими на пропозицію суду першої інстанції, тому, з урахуванням постановленого рішення суду від 16.04.2019 про задоволення позову цій справі, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на оплату послуг залученого позивачем перекладача - фізичної особи - підприємця Безушкевича А.М. (бюро перекладів «Емігрант») у розмірі 1234,00 грн., які підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру від 16.04.2019 № 10 (а. с. 137), довідкою від 16.04.2019 № 01-1 (а. с. 138), свідоцтвом платника єдиного податку (а. с. 139), рахунком від 16.04.2019 (а. с. 136), меморіальним ордером від 17.04.2019 (а. с. 155), дублікатом квитанції від 17.04.2019 № 0.0..1 (а. с. 158).

Щодо стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою, в сумі 10565,50 грн., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На думку колегії суддів, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5763,00 грн., що становить вартість послуг із складання позовної заяви в розмірі 2881,50 грн. та участі адвоката в судових засіданнях, які відбулися у розгляді цієї справи по суті 21.03.2019, 12.04.2019 та 16.04.2019, в розмірі 2881,50 грн. З урахуванням наведеного, стягненню з Волинської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають судові витрати в загальному розмірі 7765,40 грн., з них: судовий збір - 768,40 грн, витрати, пов`язані із залученням перекладача - 1234,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 5763,00 грн.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 268, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 140/311/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 06 серпня 2019 року.