Справа № 160/5736/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2019 року Справа № 160/5736/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
21 червня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії згідно ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не зарахування періодів роботи до пільгового стажу роботи протиправною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального та пільгового стажу періоди роботи в Шахтоуправлінні «Ясенівське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» з 01.01.2015 року по 23.03.2017 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати пенсію згідно ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про перерахунок пенсії від 08.04.2019 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є пенсіонером за віком, з 01 вересня 2018 року перебуває на обліку в Головному правлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. 08 квітня 2019 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідок за період роботи з січня 2015 року по грудень 2016 року на шахті «Ясенівське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит». Проте, листом від 12.04.2019 р. за вих.№80/03.22-19 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що довідки видані підприємствами, які розташовані на непідконтрольній Українській владі території та є недійсними. Позивач вважає такі висновки відповідача необґрунтованими, оскільки відповідач безпідставно не враховує довідки, що підтверджують його пільговий стаж. За твердженням позивача, основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка, яка у нього належним чином оформлена та містить всі необхідні записи, підписи повноважних осіб та печатки. До того ж, дані з індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 щодо застрахованої особи ОСОБА_1 містять відомості про сплачені страхові внески за спірний період за 2015-2017 роки. За таких обставин, позивач вважає, що відповідач безпідставно не взяв до уваги надані документи та прийняв незаконне рішення про відмову у перерахунку пенсії згідно зі ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тим самим порушивши його право на збільшення розміру пенсії та застосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/5736/19 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
18 липня 2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що згідно з пенсійною справою позивач з 01 вересня 2018 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 08 квітня 2019 року позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, надавши довідки № 325, № 326 від 11.02.2019 року про пільговий стаж роботи з 01.01.2015 по 23.03.2017 роки та довідку про нарахування заробітної плати від 08.02.2019 № 308 за періоди роботи з січня 2015 по грудень 2016 року на Ш/у «Ясенівське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ш.ім. В.В.Вахрушева. Довідки видані ЗАТ «Внешторгсервіс» філії №2 ЗАТ «Внешторгсервіс» Луганської народної республіки. Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595 з 01.12.2014 року на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади не функціонують. Крім того, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207 визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 3 статті 9 зазначеного вище Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Тому, довідки № 325, № 326 від 11.02.2019 року про пільговий стаж роботи з 01.01.2015 по 23.03.2017 роки та довідку про нарахування заробітної плати від 08.02.2019 №308, які видані ЗАТ «Внешторгсервіс» філії №2 ЗАТ «Внешторгсервіс» Луганської народної республіки є недійсними. Також, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, за оспорюваний період роботи з 01.01.2015 року по 01.05.2015 року, з 15.05.2015 року по 31.05.2015 року, з 01.07.2016 року по 23.03.2017 року відсутні відомості про сплату страхових внесків. Зважаючи на викладене, відповідач зазначив, що підстав для перерахунку пенсії позивачу на підставі поданих ним документів з 08.04.2019 року, не було.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 вересня 2018 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Згідно з відомостями пенсійної справи, позивач отримує пенсію за віком з 06 травня 2015 року, умови призначення - ч.2 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (підземні роботи), загальний страховий стаж позивача становить 30 рік 4 місяці 7 днів, вирахований з 01.09.1980 р. по 30.11.2016 р.
За даними трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач у період з 30 грудня 2011 року по 23 березня 2017 року - працював машиністом підйомної машини з повним робочим днем під землею.
Також згідно із записом у трудовій книжці встановлено, що за результатами атестації робочих місць з умовами праці, підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 (накази №1096 від 20.06.2012 р., №169 від 03.04.2013).
Відповідно до довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, від 11.02.2019 р. №325 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 01.01.2015 р. по 02.08.2016 р. працював машиністом підйомної машини підземної повний робочий день під землею в Ш/у «Ясенівське» ВАТ «ДТЕК Ровенькиантрацит» Ш.ім. Вахрушева (професія, передбачена Списком №1 розділ _1 підрозділ _ пункт 1.1а. за постановою КМУ від 16.01.2003 р. №36).
Згідно з довідкою про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, від 11.02.2019 р. №326 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 03.08.2016 р. по 23.03.2017 р. працював машиністом підйомної машини підземної повний робочий день під землею в Шахтоуправлінні «Ясенівське» ВАТ «ДТЕК Ровенькиантрацит» Ш.ім. Вахрушева (професія, передбачена Списком №1 розділ _1 підрозділ _ пункт 1.1а. за постановою КМУ від 16.01.2003 р. №36).
Відповідно до довідки №308 від 08.02.2019 року про заробітну плату для призначення пенсії сума заробітної плати ОСОБА_1 за січень 2015 р. - грудень 2016 р. становить 140312,59грн., на всі виплати з 01.05.2015 р. по 31.12.2016 р. нарахований та сплачений ЄСВ в повному обсязі.
08 квітня 2019 року позивач звернувся до Відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №18 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії за пільговим стажем.
Листом від 12.04.2019 р. за вих.80/03.22-19 Відділом з питань призначення та перерахунку пенсій №18 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивачу про відмову в перерахунку пенсії.
Таке рішення обґрунтоване тим, що до заяви надані довідки № 325, № 326 від 11.02.2019 року про пільговий стаж роботи з 01.01.2015 по 23.03.2017 роки та довідку про нарахування заробітної плати від 08.02.2019 № 308 за періоди роботи з січня 2015 по грудень 2016 року на Ш/у «Ясіновське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ш.ім. В.В.Вахрушева. Довідки видані ЗАТ «Внешторгсервіс» філії №2 ЗАТ «Внешторгсервіс» Луганської народної республіки. Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595 з 01.12.2014 року на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади не функціонують. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р визначено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі повноваження. Крім того, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території. Відповідно до вищезазначеного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 3 статті 9 зазначеного вище Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Довідки № 325, № 326 від 11.02.2019 року про пільговий стаж роботи з 01.01.2015 по 23.03.2017 роки та довідку про нарахування заробітної плати від 08.02.2019 №308, які видані ЗАТ «Внешторгсервіс» філії №2 ЗАТ «Внешторгсервіс» Луганської народної республіки є недійсними.
Не погодившись з відмовою відповідача у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що надані довідки, що уточнюють пільговий стаж роботи, та довідка про нарахування заробітну плату, видані ЗАТ «Внешторгсервіс» філії №2 ЗАТ «Внешторгсервіс» Луганської Народної Республіки є недійсними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст.3, ст. 19, ст. 46 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до статті 1 Закону «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону №1788 визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно зі ст. 7 Закону №1788 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
При цьому, пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується.
Право на пенсію за віком на пільгових умовах передбачено для окремих категорій працівників, зокрема, статтею 14 Закону №1788.
Нормами статті 14 Закону 1788 визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік.
Відповідні норми містяться і в частині третій статті 114 Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Частиною 5 ст. 114 Закону №1058 встановлено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Згідно з ч.1 ст. 43 Закону №1058 перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до ч.1 ст. 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду (ч.3 ст. 45 Закону №1058).
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію за віком з 06 травня 2015 року (умови призначення - ч.2 ст. 14 Закону №1788, підземні роботи), та продовжував працювати.
Матеріали пенсійної справи містять відомості про те, що позивач звертався до відповідача щодо коригування пільгового стажу.
08 квітня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, вид пенсії - пільговий стаж.
До заяви позивач надав довідки № 325, № 326 від 11.02.2019 року про пільговий стаж роботи по Списку №1 з 01.01.2015 по 23.03.2017 роки та довідку про нарахування заробітної плати від 08.02.2019 № 308 за періоди роботи з січня 2015 по грудень 2016 року.
Листом від 12.04.2019 р. за вих.80/03.22-19 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсію, спираючись на той факт, що довідки видані ЗАТ «Внешторгсервіс» філії №2 ЗАТ «Внешторгсервіс» Луганської Народної Республіки, тому є недійсними.
Суд не бере до уваги такі доводи відповідача в обґрунтування підстав відмови у перерахунку, виходячи з наступного.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасового не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Луганськ (у тому числі м. Олександрівськ, с-ще Зразкове, с-ще Тепличне, смт Катеринівка) внесено до населеного пункту, на території якого державна влада не здійснює свої повноваження.
Загальновідомою є та обставина, що усі органи, організації, установи державної форми власності, в тому числі і органи Пенсійного фонду України, були евакуйовані з території проведення АТО ще наприкінці 2014 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 на підконтрольну Українській державі територію і продовжили свою роботу за місцем евакуації. При цьому, «ДНР» та «ЛНР» є терористичними організаціями і не визнаються Україною як державні утворення. Відповідно, органи державної влади України, включно із Пенсійним фондом України, не мають права здійснювати листування, робити запити та будь-яким іншим способом взаємодіяти із представниками самопроголошених «республік», а тому Пенсійний фонд України не має правової підстави для використання наданої представниками так званих «ДНР» та «ЛНР» інформації.
Законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" визначено порядок регулювання правочинів та реалізації прав суб`єктів, названих Законів, з урахуванням необхідних змін на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях.
Так, ч.1 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
При цьому, згідно з ч.2 ст.9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Відповідно до ч.3 ст.9 зазначеного Закону також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Так, документи, видані державними органами та органами місцевого самоврядування «Луганської народної республіки» («ЛНР»), згідно з законодавством України є недійсними та не можуть створювати правових наслідків.
Втім, довідки від 11.02.2019 р. № 325, № 326 про стаж роботи позивача на посаді по Списку №1 з 01.01.2015 по 23.03.2017 роки та довідка про нарахування заробітної плати від 08.02.2019 № 308 за період роботи з січня 2015 по грудень 2016 року, видані ЗАТ «Внешторгсервіс» філії №2 ЗАТ «Внешторгсервіс», відтак, в силу ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не є документами, що видані державним органом та органом місцевого самоврядування «Луганської народної республіки». Отже, такі довідки не можуть бути визнані недійсними.
До того ж, відповідачем не доведено, що ці довідки неналежним чином оформлені або містять будь-які розбіжності, внаслідок чого може виникати необхідність перевірки обґрунтованості їх видачі, як і не доведена необхідність проведення перевірки.
Крім того, довідки цілком узгоджені з даними, що є в трудовій книжці позивача, і містять уточнюють відомості, що відсутні в трудовій книжці, а саме: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані довідки, тобто складені у відповідності до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу на підставі поданої ним заяви від 08.04.2019 р. та долучених до неї документів, яка оформлена листом від 12.04.2019 р. за вих. № 80/03.22-19, вчинена відповідачем у межах повноважень, але не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, та є необґрунтованою, тобто прийнятою без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Щодо посилань відповідача на той факт, що за оспорювані періоди роботи з 01.01.2015 р. по 01.05.2015 р. та з 15.05.2015 р. по 31.05.2015 р., з 01.07.2016 по 23.03.2017 р. відсутні відомості про сплату страхових внесків, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.
Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
На підставі ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.
З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону).
Враховуючи вищевикладене, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що спірний період стажу позивача не може бути зарахований через не сплату підприємством-страхувальником страхових внесків, адже несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право заявника на пенсійні виплати.
Відповідного правового висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04 вересня 2018 у справі №482/434/17.
Так, в цьому рішення Верховний Суд зазначив, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.
Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а так само, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Позивач просить також суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії згідно зі ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та незарахування періодів роботи до пільгового стажу роботи, що є неналежним способом захисту, виходячи з наступного.
Матеріали пенсійної справи не містять відомостей про звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії в порядку, передбаченому ст. 43 Закону №1058.
Разом з тим, позивач не просить суд скасувати рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії, оформлене листом від 12.04.2019 р. за вих.80/03.22-19.
Враховуючи викладене та з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та незарахуванні періодів його роботи з 01.01.2015 р. по 23.03.2017 р. до пільгового стажу роботи, скасувавши рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії, оформлене листом від 12.04.2019 р. за вих.80/03.22-19, як протиправне.
Щодо позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії на підставі заяви від 08.04.2019 року, суд зазначає наступне.
Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.
Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.
Так, призначення і обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення (перерахунку) пенсії та визначення наявності підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 08.04.2019 року про перерахунок пенсії на підставі довідок № 325, № 326 від 11.02.2019 року про пільговий стаж роботи по Списку №1 з 01.01.2015 по 23.03.2017 роки, довідки про нарахування заробітної плати від 08.02.2019 № 308 за період роботи з січня 2015 по грудень 2016 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом обставинам у цьому судовому рішенні.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 768,40грн. відповідно до квитанції від 18.06.2019 р. №105.
Керуючись статтями 9, 72-77, 242-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та незарахування періодів його роботи з 01.01.2015 р. по 23.03.2017 р. до пільгового стажу.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку пенсії, оформлене листом від 12.04.2019 р. за вих.80/03.22-19.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального та пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 в Шахтоуправлінні «Ясенівське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» з 01.01.2015 року по 23.03.2017 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 08.04.2019 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом обставинам у цьому судовому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн.40 коп. відповідно до квитанції від 18.06.2019 р. №105.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський