Справа № 460/1172/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2019 року м. Рівне №460/1172/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; представника позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; представника відповідача Голоса С.М.; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Льонок» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Обслуговуючого кооперативу ЖБК Льонок (далі іменується позивач) до Управління Держпраці у Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №РВ387/232/000097/МГ-ФС від 18.04.2019, відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 125190 грн.

Заяви по суті справи.

Позов обґрунтовано тим, що висновки акта інспекційного відвідування, на підставі якого прийнято оспорювану постанову, не ґрунтуються на достовірних, об`єктивних та належним чином встановлених і відображених у акті даних, не відповідають фактичним обставинам та суперечать чинному законодавству. Вважає, що інспекційне відвідування проведене у ОК ЖБК Льонок з порушенням законодавства України та прав об`єкта відвідування. Також зазначає, що зазначені у приписі порушення були усунуті позивачем у встановлені відповідачем строки. Крім того, нормативно-правовий акт, на підставі якого здійснювалася перевірка, визнано в судовому порядку нечинним. Відтак, висновки акта інспекційного відвідування є необґрунтованими, безпідставними та непереконливими, а також такими, що порушують права ОК ЖБК Льонок. Як наслідок, підстав для прийняття оспорюваної постанови у відповідача не було, а тому вони прийняті поза межами чинного законодавства. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що оспорювана постанова прийнята за наслідками проведеного позапланового заходу у вигляді інспекційного відвідування ОК ЖБК Льонок, в ході якого уповноваженими представниками відповідача виявлено порушення трудових відносин, зокрема, ненарахування та невиплату індексації заробітної плати працівникам за листопад-грудень 2018 року, що є порушенням норм трудового законодавства. Прийнята постанова на виконання вимог статті 265 КЗпП України та за наявності у органу державного нагляду (контролю) права застосовувати до суб`єкта господарювання штрафних санкцій за невиконання вимог законодавства про працю не залежно від усунення, чи не усунення порушень таким суб`єктом. Таким чином, оспорювана постанова є такою, що прийнята на підставі чинного законодавства. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 20 травня 2019 року заяву ОК ЖБК Льонок про забезпечення позову залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 22 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.06.2019.

Ухвалою суду від 13.06.2019 підготовче судове засідання відкладено на 11.07.2019.

Ухвалою суду від 11.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.08.2019.

У судове засідання прибули представник позивача, підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позову, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 01.08.2019.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

У період з 28 березня 2019 року по 29 березня 2019 року, на підставі наказу від 27 березня 2019 року №523 та направлення на інспекційне відвідування від 27 березня 2019 року №410-Н/09-27 (а.с.66-67), Управлінням Держпраці у Рівненській області було проведено інспекційне відвідування ОК ЖБК Льонок на предмет додержання вимог законодавства про працю, за результатами якого складено акт від 29 березня 2019 року №РВ387/232/АВ (а.с.68-73).

У розділі ІІІ (Опис виявлених порушень) вказаного акта перевірки відповідач зазначає про порушення позивачем, зокрема, частини 6 статті 95 КЗпП України та статті 33 Закону України «Про оплату праці», а саме: згідно з відомостями нарахування заробітної плати за листопад-грудень 2018 року працівникам OK «ЖБК «Льонок» нараховувалась та не виплачувалась індексація заробітної плати, голові правління ОСОБА_3 , бухгалтеру ОСОБА_4 T.A., двірнику ОСОБА_5 , відповідно до Порядку проведення індексації заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

З метою усунення виявлених порушень інспектором винесено припис від 29.03.2019 №РВ387/232/АВ/П, в якому OK «ЖБК «Льонок» зобов`язано вжити заходів щодо усунення вказаних порушень до 10.04.2019 (а.с.74-75).

3 квітня 2019 року позивачем було надіслано до Управління Держпраці у Рівненській області відмітки та зауваження стосовно акту інспекційного відвідування та припису (а.с.76).

У відповіді на відмітки та зауваження від 05.04.2019 №14-10/1742 відповідачем зазначено, що наведені в приписі від 29.03.2019 №РВ387/232/АВ/П порушення OK «ЖБК «Льонок» взято до уваги та виконано з дотриманням припису.

18 квітня 2019 року, за результатами розгляду матеріалів інспекційного відвідування, відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №РВ387/232/000097/МГ-ФС, якою до OK «ЖБК «Льонок» застосовано штраф за порушення законодавства про працю в сумі 125190,00грн (а.с.30).

Вважаючи таку постанову органу Держпраці протиправною, OK «ЖБК «Льонок» звернувся до суду з відповідним позовом.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних дій та рішень, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 43 Конституції України, держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), визначено, що центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, є Державна служба України з питань праці (Держпраці) (п.1).

Згідно з пунктом 7 Положення №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100, територіальним органом Держпраці на території Рівненської області є Управління Держпраці у Рівненської області.

До завдань Держпраці належить, зокрема, державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю, а також зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування (п.4 Положення №96).

Правові та організаційні засади проведення державного нагляду (контролю) визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та регулюється Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Статтею 1 Закону №877-V встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Статтею 6 Закону №877-V визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є:

- подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

- перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;

- неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

- доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Відповідно до положень статті 7 Закону №877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає відповідний наказ, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, і предмет перевірки, та на підставі якого оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, що підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові) і засвідчується печаткою. Перед початком перевірки суб`єкта господарювання посадові особи, які проводять перевірку, пред`являють керівнику суб`єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу, і надають суб`єкту господарювання копію направлення на перевірку, а також інформують цих осіб про мету перевірки.

При цьому, плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником (ч.11 ст.4 Закону №877-V).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №295).

Пунктом 2 Порядку №295 встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці:

- Держпраці та її територіальних органів;

- виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Відповідно до підпункту 6 пункту 5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться за інформацією: Держстату та її територіальних органів; ДФС та її територіальних органів; Пенсійного фонду України та його територіальних органів.

Із наказу про інспекційне відвідування OK «ЖБК «Льонок» від 27 березня 2019 року №523 вбачається, що підставою для проведення такого відвідування став лист Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.02.2019 №1707/05 (вх. від 28.02.2019 №1633/04-11), щодо страхувальників в листопаді грудні 2018 року, у якого 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (п.19 Порядку №295).

Згідно з пунктом 20 Порядку №295, акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Відповідно до пункту 21 Порядку №295, якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Дослідивши акт інспекційного відвідування OK «ЖБК «Льонок» від 29 березня 2019 року №РВ387/232/АВ судом встановлено, що згідно з висновками вказаного акта (розділ ІІІ), позивачем допущено порушення вимог частини 6 статті 95 КЗпП України та статті 33 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР).

Відповідно до частини 6 статті 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі статтею ЗЗ Закону №108/95-ВР, в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Тобто зазначені в акті висновки стосуються порушень позивачем порядку нарахування та виплати індексації заробітної плати.

Проте, в розділі ІІ (Опис стану додержання вимог законодавства про працю) акт інспекційного відвідування від 29 березня 2019 року №РВ387/232/АВ відповідач не зазначає ні обгрунтувань, які стали підставою для таких висновків, ні досліджених в ході інспекційного відвідування документів, на підставі яких сформовані такі висновки, ні обрахунків, що підтверджують наявність законодавчо визначених умов для проведення нарахування індексації грошових доходів працівників позивача. Адже згідно з вимогами законодавства про індексацію грошових доходів, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, та не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Оскільки висновки відповідача про порушення позивачем вимог частини 6 статті 95 КЗпП України та статті 33 Закону №108/95-ВР не відповідають обґрунтуванню таких порушень, то вони сформовані не на вимогах закону та матеріалах, наданих позивачем в ході інспектування, а є лише припущеннями органу Держпраці, які не підтверджені належними й допустимими доказами.

Відповідно до вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі Порядок №509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу (п.2).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що акт інспекційного відвідування, який містить не підтверджену інформацію, а також результати якого отримані не у встановлений законом спосіб, не може бути належною підставою у розгляді справи про накладання штрафу.

Крім того, Порядком №509 регламентована процедура розгляду справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Так, згідно з пунктами 3, 4 та 6 Порядку №509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа), яка розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття такого рішення, про що письмово повідомляється суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам.

Системний аналіз вказаних правових норм Порядку №509 свідчить про те, що уповноважена посадова особа вправі розпочати розгляд справи про накладення штрафу за умови прийняття відповідного рішення та встановлення факту повідомлення суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку №509.

Проте, у матеріалах судової справи відсутні рішення Управління Держпраці у Рівненській області щодо розгляду справи про накладення на OK «ЖБК «Льонок» штрафу та взагалі докази його існування. Адже саме з дня прийняття такого рішення може розпочатися розгляд справи про накладення штрафу. Також в матеріалах судової справи відсутні докази повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду такої справи за 5 днів до початку її розгляду.

Таким чином, оспорювана постанова прийнята відповідачем із порушенням встановленого порядку розгляду справи про накладання штрафу.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу на положення статті 2 КАС України, зокрема, пункту 8 частини другої вказаної норми, згідно з якою у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Тобто суд зобов`язаний проаналізувати відповідний акт (дії) суб`єкта владних повноважень у світлі тесту на пропорційність його (їх) змісту та меті до наслідків для прав, свобод та інтересів позивача.

Так, у рішенні у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 93, сс. 2425, п. 57, Європейський Суд з прав людини зазначає, що Суд має з`ясувати, чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою.

У рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України акцентує увагу на тому, що «правова держава… має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи».

Таким чином, застосовані суб`єктом владних повноважень заходи повинні бути не лише пропорційні поставленій меті, а й обґрунтовані щодо їх застосування.

Вимога обґрунтованості заходів втілена також у законодавстві України. Зокрема, Закон України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року №1160-IV закріплює принцип доцільності обґрунтованої необхідності державного регулювання господарських відносин з метою вирішення існуючої проблеми. Захід порушує заборону надмірності, якщо вона, незважаючи на свою придатність і необхідність, є неспівмірною меті, що переслідується, тобто обмежує свободу в більшому ступені, ніж це було б виправдано відповідною метою.

Логічним розвитком вимоги про об`єктивну виправданість заходів є правило, згідно з яким якщо існують менш обтяжливі шляхи досягнення цих цілей, вони мають бути використані.

У рішенні «Україна-Тюмень проти України» (Ukraine-Tyumen v. Ukraine) від 22 листопада 2007 року, заява 22603/02, Суд зазначає, що умови надання компенсації згідно з положеннями відповідного законодавства є значущими для оцінки того, чи оскаржуваний захід зберігає необхідний справедливий баланс, та особливо для визначення того, чи покладає такий захід непропорційний тягар на заявників.

Так, перевіряючи оспорювану постанову суб`єкта владних повноважень відповідно до закріплених у пункті 8 частини другої статті 2 КАС України критеріям пропорційності, суд дійшов висновку, що застосування штрафу до OK «ЖБК «Льонок» у розмірі 125190,00грн є невиправданим по відношенню вчиненого правоворушення та, як наслідок, необґрунтованим, що не може свідчити про його пропорційність змісту та меті застосування такого штрафу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови, оскільки результати інспекційного відвідування позивача та розгляд справи за наслідками такого відвідування проведені відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак, поза межами правового поля.

Суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності прийняття оспорюваної постанови, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору 1921 грн., сплачена відповідно до платіжного доручення від 16 травня 2019 року №268 (а.с. 3).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Льонок» (33016, місто Рівне, проспект Генерала Безручка, 7; ) до Управління Держпраці у Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Лермонтова, 7; ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Рівненській області від 18 квітня 2019 року №РВ387/232/000097/МГ-ФС.

Стягнути на користь Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Льонок» суму судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління Держпраці у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 02 серпня 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.