Справа № 489/1818/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 489/1818/19
Категорія: 3.7.1 Головуючий в І інстанції: Румянцева Н.О.

Місце та дата складання повного тексту рішення: м. Миколаїв, 18.06.19р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Черненка Валентина Вікторовича про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК №613438 від 18.02.2019р, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Черненка Валентина Вікторовича про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК №613438 від 18.02.2019р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачем порушено його права та законні інтереси, в тому числі в частині протизаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та його права на оскарження зазначеної постанови в судовому порядку у визначений законодавством строк. Вказує що 15.03.2019 отримав постанову від 18.02.2019 серія НК № 613438, винесену інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Черненком Валентином Вікторовичем про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.140 КУпАП, до 15.03.2019 вказаної постанови він не отримував. Вважає, що відповідачем винесено зазначену постанову з порушеннями чинного законодавства без урахування факту відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст. 140 КУпАП.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення від 13 червня 2019 року, та прийняти нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі його адміністративний позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що його посаду не правомірно віднесено до державної служби.

Також, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення та матеріали судової справи не містять жодного доказу скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що саме ОСОБА_1 , як відповідальна посадова особа, до компетенції якої відноситься додержання правил, норм і стандартів при забезпеченні безпечного експлуатаційного стану автомобільних доріг в Миколаївській області, винний у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, а тому інспектор відділу безпеки дорожнього руху УПП в Миколаївській області старший лейтенант поліції Черненко В.В. обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

При цьому суд зазначив, що ОСОБА_1 не надав жодного доказу в обґрунтованість позовних вимог.

Вирішуючи спір колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 згідно наказу Державного агентства автомобільних доріг України за №58-К від 27.02.2018р. з 28.02.2018р. є виконуючим обов`язки начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області з правом першого підпису. (а.с. 17).

Судом першої інстанції встановлено, що 01.02.2019 року співробітниками відділу Безпеки дорожнього руху Управлінням патрульної поліції у Миколаївській області було здійснено обстеження автодороги національного значення Н-14 «Кропивницький-Миколаїв», де 31.01.2019 року в районі 193 кілометра сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Sandero д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , який не впорався з керуванням та здійснив наїзд на яму, в наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження та завдано матеріальний збиток, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №347609 від 01.02.2019 року. За результатами обстеження було складено відповідний акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 01.02.19 р.

З наданого акту від 01.02.2019 року, вбачається що 01.02.2019 року на автомобільній дорозі Н-14 «Миколаїв-Кропивницький» км 193 громадянин ОСОБА_1 будучи відповідальною посадовою особою за утримання автомобільної дороги Н-14 в межах Миколаївської області порушив вимоги норм, стандартів ДСТУ 3587-97 п.3.1.1, ст.12 Закону України «Про дорожній рух» що виразилось у наявності вибоїни розміром 5 х 6 м h=35 см; 3 х 4 м h = 40 см; 4 х 3 h = 32 см чим порушив п 1.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

В свою чергу, відповідачем до матеріалів справи долучено копії повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 11.02.2019, 13.02.2019 які направлялись на адресу Служби автомобільних доріг в Миколаївській області на ім`я виконуючого обов`язків начальника ОСОБА_1 .

За фактом порушення посадовими особами Служби автомобільних доріг Миколаївської області вимог правил, норм та стандартів при утриманні дорожньої мережі, співробітником ВБДР УПП в Миколаївській області було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 140 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який перебуває на посаді виконуючого обов`язки начальника Служби автомобільних доріг Миколаївської області.

Перевіряючи правомірність зазначеної постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її незаконність, колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями п.1 ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що обов`язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

У відповідності до положень ст.24 вказаного Закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Приписами розділу 3 Державного стандарту України 3587-97 «Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 31.07.1997р. №441, передбачено, що автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Положеннями п.11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994р. №198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до п.1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків (ст.14 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, як посадову особу, а саме як в.о. начальника Служби автомобільних доріг в Миколаївський області.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до інформації, яка розміщена на офіційній веб-сторінці Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, по території Миколаївської області проходять національні автомобільні дороги: Н-14 Олександрівка - Кропивницький - Миколаїв.

Служба автомобільних доріг у Миколаївській області є балансоутримувачем та єдиним замовником по виконанню дорожніх робіт на дорогах загального користування в області.

Метою діяльності Служби є утримання в належному стані та розвиток мережі автодоріг загального користування, мостів та інших штучних споруд, створення умов безперервного та безпечного руху транспорту, задоволення потреб народного господарства та населення в удосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури.

На замовлення Служби автомобільних доріг у Миколаївській області активно продовжують виконуватися роботи з капітального ремонту на ділянці автомобільної дороги загального користування державного значення Н-14 (Олександрівка-Кропивницький - Миколаїв).

https://mk.ukravtodor.gov.ua/pro_sluzhbu/pro_nas.html

https://mk.ukravtodor.gov.ua/press/news/informatsiia_pro_vykonannia_robit_z_kapitalnoho_remontu_avtomobilnoi_dorohy_n-14_oleksandrivka-kropyvnytskyi_mykolaiv.html

Враховуючи вищенаведене, а також приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не надано жодного доказу в обґрунтованість позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про законність і обґрунтованість оскарженої у даній справі постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №613438 від 18.02.2019р..

Доводи апелянта про те, що його посаду не правомірно віднесено до державної служби, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки як вірно зазначено в оскаржуваному рішенні, суб`єктом відповідальності за статтею 140 ч.1 КУпАП є керівник Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, в свою чергу позивача ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, як посадову особу, а саме як в.о. начальника Служби автомобільних доріг в Миколаївський області.

Що стосується доданого до апеляційної скарги Договору за №50-Б від 23.10.2018р., то колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч.4 ст.308 КАС, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, оскільки вказаний договір не було надано в суд першої інстанції, та скаржником не обґрунтовано неможливості його подання, колегія суддів не приймає його до уваги як доказ.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний договір жодним чином не спростовує правомірність винесеної відносно позивача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено ухвалу суду з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.272 ст. 286 ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст.322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 серпня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук