Справа № 400/1375/19
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 р. № 400/1375/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Миколаївській області до Державного підприємства "Дослідний завод інституту імпульсних процесів і технологій національної академії наук України " про стягнення податкового боргу в сумі 641 365,09 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Миколаївській області (надалі-позивач, ГУ ДФС у Миколаївській області) до Державного підприємства "Дослідний завод інституту імпульсних процесів і технологій національної академії наук України" (надалі-відповідач) про стягнення з усіх відкритих розрахункових рахунків Державного підприємства "Дослідний завод інституту імпульсних процесів і технологій національної академії наук України", що обслуговують боржника на користь Державного бюджету в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 16 166, 33 грн. та з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 625 198, 76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами діяльності відповідачем до Державного бюджету не сплачено податкову заборгованість в загальному розмірі 641 365, 09 грн., яка складається з самостійно задекларованих сум з податку на додану вартість та земельного податку, яка є узгодженою. Оскільки у добровільному порядку відповідач узгоджені податкові зобов`язання не сплатив, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 18.06.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/1375/19 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання.

Відповідач своїм правом не скористався - відзиву на позов не надав.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, проте заявив клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні з огляду на відсутність коштів на погашення податкового боргу.

06.08.2019 року суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні як необгрунтоване.

Відповідно до статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України), суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державне підприємство «Дослідний завод інституту імпульсних процесів та технологій Національної академії наук України» зареєстроване в якості юридичної особи державним реєстратором 07.02.74 р. та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Інгульському районі м. Миколаєва з 19.10.1993 року.

В матеріалах справи наявна податкова декларація з податку на додану вартість від 17.11.2016 року № , від 20.12.2016 року № , які подані до відповідача до ДПІ у Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області.

Отже, відповідач самостійно визначив податкове зобов`язання з податку на додану вартість у поданих ним декларацій.

Позивачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати доручень до установ банків на перерахування належних до сплати обов`язкових платежів позивача, якою встановлено, що відповідачем несвоєчасно сплачено узгоджене грошове зобов`язання (податкова декларація з ПДВ за травень 2014 року № , податкова декларація з ПДВ за червень 2014 року № ).

Як зазначено в акті камеральної перевірки, відповідальність за порушення термінів сплати угодженого грошового зобов`язання визначена п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України (надалі-ПК України).

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що на підставі даного акту камеральної перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 2/05410381 від 20.09.2018 року, яким відповідачу на підставі п.57.1 ст.57, п. 203.2 ст. 203, ст.126 ПК України визначено суму штрафу у розмірі 20% грошового зобов`язання з податку на додану вартість, що становить 5452, 25 грн.

Згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Позивачем не надано до суду доказів оскарження відповідачем вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, а також згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", а також даних Єдиного Державного реєстру судових рішень, інформації щодо стадій розгляду судових справ, яка міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" судом встановлено, що вищевказане податкове повідомлення-рішення у судовому порядку відповідачем оскаржено не було.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Однак, як встановлено судом відповідачем суми штрафних санкцій, визначені у вказаному податковому повідомленні-рішенні у розмірі 5452, 25 грн. сплачені не були, у зв`язку із чим у нього наявна заборгованість у розмірі 5452, 25 грн.

Також, матеріали справи містять податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):

- від 16.02.2016 року № , яка подана до ДПІ у Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області. У вказаній декларації платником зазначено, що річна сума податку з плати за землю, яка підлягає сплаті за даними платника становить 127 157, 72 грн., з яких 10 596, 48 грн. - сума, яка підлягає сплаті за кожний місяць відповідного року;

- від 29.12.2016 року № , яка подана до ДПІ у Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області. У вказаній декларації платником зазначено, що річна сума податку з плати за землю, яка підлягає сплаті за даними платника становить 127 157, 72 грн., з яких 10 596, 48 грн. - сума, яка підлягає сплаті за кожний місяць відповідного року;

- від 25.01.2017 року № , яка подана до ДПІ у Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області. У вказаній декларації платником зазначено, що річна сума податку з плати за землю, яка підлягає сплаті за даними платника становить 155 820, 99 грн., з яких 12 985, 08 грн. - сума, яка підлягає сплаті за кожний місяць відповідного року;

- від 14.02.2018 року № , яка подана до ДПІ у Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області. У вказаній декларації платником зазначено, що річна сума податку з плати за землю, яка підлягає сплаті за даними платника становить 152 573, 57 грн., з яких 12 714, 46 грн. - сума, яка підлягає сплаті за кожний місяць відповідного року;

- від 24.05.2018 року № , яка подана до ДПІ у Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області. У вказаній декларації платником зазначено, що річна сума податку з плати за землю, яка підлягає сплаті за даними платника становить 131 794, 35 грн., з яких 10 596, 48 грн. - сума, яка підлягає сплаті за кожний місяць відповідного року;

- від 18.02.2019 року № , яка подана до ДПІ у Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області. У вказаній декларації платником зазначено, що річна сума податку з плати за землю, яка підлягає сплаті за даними платника становить 155 968, 60 грн., з яких 12 997, 38 грн. - сума, яка підлягає сплаті за кожний місяць відповідного року.

Отже, відповідач самостійно визначив податкове зобов`язання з податку з орендної плати з юридичних осіб у поданих ним декларацій.

Позивачем проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгоджений податкових зобов`язань по земельному податку з юридичних осіб, якою встановлено, що відповідачем несвоєчасно сплачено узгоджене грошове зобов`язання (податкова декларація з плати за землю від 22.01.2014 року № , від 26.01.2015 року № , від 16.02.2016 року 3 ).

Як зазначено в акті камеральної перевірки, відповідальність за порушення термінів сплати угодженого грошового зобов`язання визначена п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України (надалі-ПК України).

Судом встановлено, що на підставі даного акту камеральної перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.08.2017 року, яким відповідачу на підставі п.287.3 ст. 287, ст.126 ПК України визначено суму штрафу у розмірі 20% грошового зобов`язання з земельного податку, що становить 36 190, 84 грн.

23.05.2018 року позивачем проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгоджений податкових зобов`язань по земельному податку з юридичних осіб, якою встановлено, що відповідачем несвоєчасно сплачено узгоджене грошове зобов`язання (податкова декларація № від 16.02.2016 року).

На підставі даного акту камеральної перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 9 від 08.06.2018 року, яким відповідачу на підставі п.287.3 ст. 287, ст.126 ПК України визначено суму штрафу у розмірі 20% грошового зобов`язання з земельного податку, що становить 2213,93 грн.

Позивачем не надано до суду доказів оскарження відповідачем вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку, а також згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", а також даних Єдиного Державного реєстру судових рішень, інформації щодо стадій розгляду судових справ, яка міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" судом встановлено, що вищевказане податкове повідомлення-рішення у судовому порядку відповідачем оскаржено не було.

Однак, як встановлено судом відповідачем суми штрафних санкцій, визначені у вказаних податкових повідомлень-рішень № 9 та № , сплачені не були, у зв`язку із чим у нього наявна заборгованість у розмірі 38 404, 77 грн.

Отже, загальна сума податкового боргу відповідача складає 641 365, 09 грн.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Статтею 203 Кодексу, визначено порядок надання податкової декларації та строки розрахунків з бюджетом по податку на додану вартість, згідно якої податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п. 286.2. ст. 286 ПК України).

Відповідно до пункту 287.3. ст.287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що у зв`язку із несплатою відповідачем узгодженої суми грошового зобов`язання, ГУ ДФС у Миколаївській області винесена Державного підприємства "Дослідний завод інституту імпульсних процесів і технологій національної академії наук України" податкова вимога форми «Ю» від 01.08.2014 року № 1235-25 на суму податкового боргу у розмірі 9491, 28 грн., яка надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та отримана 26.09.2014 року.

Тобто, сума заборгованості відповідача у розмірі 641 365, 09 грн. виникла у зв`язку із непогашенням самостійно визначеного відповідачем податкового зобов`язання та у зв`язку із несплатою штрафу.

Згідно п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як встановлено судом, відповідач суму податкового боргу у визначені строки не сплатив. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості у розмірі 641 365, 09 грн. станом на момент розгляду справи до суду ні з боку відповідача, ні з боку позивача не надходило.

Наявність податкового боргу відповідача підтверджена податковим органом.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

При цьому, пунктом 41.2 статті 41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Таким чином, позивач є органом державної влади, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як вже встановлено судом, податкова вимога вручена відповідачу.

Відповідно до абз.1 п.95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З довідки, що надана позивачем та міститься в матеріалах справи вбачається, що у відповідача наявні відкриті рахунки у банківських установах.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності добровільної сплати відповідачем суми недоїмки (заборгованості) у розмірі 641 365, 09 грн., вказана сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача за рішенням суду.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ГУ ДФС у Миколаївській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь позивача як суб`єкта владних повноважень, а також за відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч.2 ст.139 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) до Державного підприємства "Дослідний завод інституту імпульсних процесів і технологій національної академії наук України" (вул. Чкалова, 197, м. Миколаїв, 54055, ідентифікаційний код 05410381) про стягнення податкового боргу в сумі 641 365, 09 грн.- задовольнити

Стягнути з усіх відкритих розрахункових рахунків Державного підприємства "Дослідний завод інституту імпульсних процесів і технологій національної академії наук України" (вул. Чкалова, 197, м. Миколаїв, 54055, ідентифікаційний код 05410381), що обслуговують боржника у банках, а саме з р/р № НОМЕР_1 (назва банку МОД АТ «РАЙФФАЙЗ.БАНКАВАЛЬ» М. МИКОЛАЇВ, МФО 326282; Валюта: 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ); р/р № НОМЕР_2 (назва банку МИКОЛАЇВСЬКА ФПАТ «УКРІНБАНК» М. МИКОЛАЇВ, МФО 326580; Валюта: 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ); р/р № НОМЕР_3 (назва банку МИКОЛАЇВСЬКЕ РУ «ПРИВАТБАНК» М. МИКОЛАЇВ, МФО 326610; Валюта: 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ); р/р № НОМЕР_4 (назва банку МИКОЛАЇВСЬКЕ РУ «ПРИВАТБАНК» М. МИКОЛАЇВ, МФО 326610; Валюта: 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ); р/р № НОМЕР_4 (назва банку МИКОЛАЇВСЬКЕ РУ «ПРИВАТБАНК» М. МИКОЛАЇВ, МФО 326610; Валюта: 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ); р/р №17 (назва банку ГУ ДКСУ У МИКОЛАЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, МФО 826013; Валюта: 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ); р/р №4706 (назва банку Казначейство України (ел. адм. подат), МФО 899998; Валюта: 980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ) на користь Державного бюджету України в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 16 166, 33 грн. та земельного податку з юридичних осіб у розмірі 625 198, 76 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.08.2019 року.

Суддя Г. В. Лебедєва