Справа № 120/1216/19-а
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 серпня 2019 року

Київ

справа №120/1216/19-а

адміністративне провадження №К/9901/20700/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на постанову Сьомого апеляційоного суду від 18 червня 2019 року у справі № 120/1216/19-а за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення на позивача штрафу у розмір 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.

Постановою Сьомого апеляційоного адміністративного суду від 18 червня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року скасовано.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням апеляційної інстанції відповідач звернувся до Верхового Суду з касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами ч. 1 ст. 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваного судового рішенння, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов наступних висновків.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених ст. 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Положеннями ст. 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас аналіз ухваленого у цій справі судового рішення і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на постанову Сьомого апеляційоного суду від 18 червня 2019 року у справі № 120/1216/19-а за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк ,

В.М.Соколов

Судді Верховного Суду