Справа № 280/5332/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2019 року м. Дніпросправа № 280/5332/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.02.2019 р. в адміністративній справі №280/5332/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 31.07.2018: №0-0829, №0-0829, якими позивачу нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 68076 грн. 00 коп.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року в задоволені позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача (Щаслива М ОСОБА_2 О.) підтримала доводи апеляційної скарги. Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не прибув, що відповідно до приписів ст. 312 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги безпідставними з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, відповідно до даних Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано:

- нежитлове приміщення (будівля промислового складу літ.З, інв.№130) загальною площею 373,70 кв.м.;

- нежитлове приміщення (будівля промислового складу літ.Р-2) загальною площею 8135,80 кв.м. за адресою: м.Запоріжжя, вул. АДРЕСА_1 буд.5.

ГУ ДФС у Запорізькій області 31.07.2018 року сформовані податкові повідомлення-рішення:

- №0-0829, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період 2017 рік у сумі 2989 грн. 60 коп.;

- №0-0829, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період 2017 рік у сумі 65086 грн. 40 коп.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі та у спосіб, передбачені приписами чинного законодавства, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ст.265 Податкового кодексу України зазначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості є складовим податку на майно.

Згідно з пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Нормами пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

При цьому, відповідно до пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп.266.3.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Приписами пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України визначено ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з пп.266.6.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Згідно з пп.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади (підпункт «ґ»).

Рішенням №5 від 28.01.2015 Запорізької міської ради «Про затвердження Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)» встановлено ставки податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб у розмірі 2 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на 1 січня звітного (податкового) року: за 1 кв. метр бази оподаткування розмір становить: на 2015 рік - 24,36 грн.; на 2016 рік - 27,56 грн.; на 2017 рік - 32,00 грн.

Відповідно до пп. «є» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

В силу вимог пп.14.1.1291 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України у нежитловій нерухомості виділяють, зокрема будівлі офісні (будівлі фінансового обслуговування, адміністравтино-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей), будівлі промислові і склади.

В свою чергу, згідно даних Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 за №507, визначено, що будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо за їх функціональним призначенням) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промисловості та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості", до якого відносяться підкласи: 1251.1 "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості"; 1251.2 "Будівлі підприємств чорної металургії"; 1251.3 "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості"; 1251.4 "Будівлі підприємств легкої промисловості"; 1251.5 "Будівлі підприємств харчової промисловості"; 1251.6 "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості"; 1251.7 "Будівлі підприємств лісової, деревообробної та целюлозно-паперової промисловості"; 1251.8 "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості"; 1251.9 "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що належне йому на праві власності приміщення віднесено до групи будівель 125 клас 1252 "Резервуари, силоси, склади".

При цьому, суд звертає увагу, що згідно класу 1251 "Будівілі промислові", цей клас не включає резервуари, силоси, склади (1252).

Таким чином, враховуючи вище наведене, колегія суддів зазначає, що такий об`єкт нерухомості не віднесено до п. "є" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

Крім того, застосування п. "є" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 Податкового кодексу України можливе у разі дотримання двох обов`язкових умов: наявність будівель промисловості та їх перебування у власності промислових підприємств.

повинен використовуватися у виробничому процесі підприємства, в якому знаходяться виробничі потужності підприємства, його матеріально-технічна база для здійснення виробничої діяльності.

А тому, враховуючи, що позивач є фізичною особою-підприємцем, а не промисловим підприємством, а тому він як власник майно, відмінного від земельної ділянки повинен сплачувати податок, визначений приписами пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового Кодексу України.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316,321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.02.2019 р. в адміністративній справі №280/5332/18 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко