Справа № 350/473/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7506/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Онишкевича Т. В., Хобор Р. Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2019 року у справі № 350/473/19 (рішення ухвалено судом у складі головуючого судді Максиміва І. В. у селищі Рожнятів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, головного інспектора Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Мельник Марії Ярославівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (далі - УДАБІ в Івано-Франківській області), головного інспектора УДАБІ в Івано-Франківській області Мельник М. Я., в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 07 березня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 20/1009/m.5/2019, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2019 року позовну заяву задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при вирішенні справи не врахував, що вчинене позивачем адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, носить характер триваючого, оскільки ним не було виконано припис про усунення порушень вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, що тривало до моменту його виявлення та фіксації в протоколі у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки учасники справи в судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд відповідно до пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами позапланової перевірки, проведеної щодо реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 , встановлено здійснення робіт із реконструкції вказаного житлового будинку без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням пункту 1 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та видано припис від 20 червня 2018 року, яким вимагалось усунути виявлені порушення, отримати документи на земельну ділянку та подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт, про що повідомити УДАБІ в Івано-Франківській області до 21 серпня 2018 року. Вказаний припис був вручений позивачу 20 червня 2018 року.

Крім цього, головним інспектором УДАБІ в Івано-Франківській області Мельник М. Я. перевірено дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , за результатами чого складено акт перевірки від 18 лютого 2019 року № 54/1009/m.8/2019.

Вказаний акт перевірки містить висновок про порушення позивачем вимог абзацу 4 пункту 14 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 503, а саме: не виконано вимог припису від 20 червня 2018 року з реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 .

У зв`язку з виявленням вказаного порушення головним інспектором УДАБІ в Івано-Франківській області Мельник М. Я. складено протокол у справі про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2019 року.

На підставі вказаного протоколу 07 березня 2019 року головним інспектором УДАБІ в Івано-Франківській області Мельник М. Я. винесено постанову № 20/1009/m.5/2019, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що позивач допустив порушення вимог Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 503, оскільки не виконав припис щодо усунення порушень законодавства у сфері містобудування, однак, притягнення його до адміністративної відповідальності мало місце поза межами встановлених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 244-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Отже, УДАБІ в Івано-Франківській області є уповноваженим органом на розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних із порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Як встановлено з матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою за порушення вимог абзацу 4 пункту 14 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 503, згідно з яким суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

В матеріалах справи відсутні докази в підтвердження факту виконання позивачем припису від 20 червня 2018 року. Вказана обставина не заперечується і самим позивачем.

В свою чергу, покликання позивача на те, що виконання вказаного припису є неможливим з огляду на забезпечення позову в судового порядку у цивільній справі № 350/1188/18, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про повідомлення відповідачу вказаної обставини як можливої підстави для продовження строку виконання припису чи її врахування при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими покликання відповідача на триваючий характер вчиненого позивачем правопорушення та обчислення двомісячного строку для притягнення до адміністративної відповідальності з дати складення протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Так, відповідно до положень пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553, для посадових осіб відповідача не встановлено будь-яких обмежень щодо строків перевірки виконання суб`єктом містобудування приписів про усунення порушень. Тобто законодавством не встановлено обов`язку відповідача здійснити перевірку виконання свого припису протягом якогось певного обмеженого строку.

Правопорушення, вчинене позивачем, носить характер триваючого, оскільки ним не було виконано припис відповідача про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагалося до 21 серпня 2018 року усунути порушення містобудівного законодавства шляхом оформлення відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи з реконструкції житлового будинку за адресою по АДРЕСА_1 у порядку, встановленому чинним законодавством. Цей припис не було виконано ні протягом наданого строку (до 21 серпня 2018 року), ні після спливу цього строку. Порушення тривало на час, коли його було зафіксовано (07 березня 2019 року).

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постановах Верховного Суду від 23 листопада 2018 року у справі № 489/4756/16-а, від 11 квітня з2018 року у справі №804/401/17.

З огляду на те, що правопорушення, вчинене позивачем, носить характер триваючого, та на час винесення оскаржуваної постанови обов`язкові до виконання вимоги припису відповідача не виконано, позивача правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності в межах строків, визначених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову задоволенні позову.

Керуючись статтями 286, 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області задовольнити.

Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2019 року у справі № 350/473/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, головного інспектора Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Мельник Марії Ярославівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Т. В. Онишкевич
Р. Б. Хобор