Справа № 148/1138/19
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1138/19
Провадження №2-а/148/14/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 серпня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , до інспектора Ладижинського відділення поліції Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області Кусяка В.М., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.05.2019 інспектором Ладижинського ВП Бершадського ВП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Кусяк В.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДПО 18 № 430694. Відповідно до якої його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 253 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн, незважаючи на те, що вказана стаття має лише 6 частин.

Проте, він вважає, що вищевказана постанова не відповідає фактичним обставинам справи, а тому вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Так, 26.05.2019 близько 19:00 год. до позивача підійшли працівники поліції, які почали витребовувати для пред`явлення посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб разом із полісом обов`язкового страхування. На його запитання, що слугує тому причиною вони відповіли, що позивач порушив ПДР. На прохання позивача надати для ознайомлення докази порушення ним ПДР, інспектор відповів, що на даний час розгляд справи не проводиться, тому нічого показувати не буде. Після чого, позивач пред`явив працівникам поліції посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування. Після цього, інспектор поліції Кусяк В.М. почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення. Побачивши це, він звернувся до інспектора щоб той не складав даної постанови, адже поліцейські не пред`явили доказів вчинення адміністративного правопорушення та хотів надати свої пояснення. На це інспектор відповів, що із додатками він може ознайомитися у судді. Позивач сказав, що у такому разі бажає скористатись правовою допомою адвоката, у зв`язку з чим заявив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, однак всі клопотання було відхилено.

У зв`язку з вищевикладеним, просить скасувати постанову серії ДПО18 № 430694 від 26.05.2019 винесену інспектором Ладижинського відділення поліції Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області Кусяком В.М., про притягення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 253 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності позов підтримує, на його задоволенні наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які зберігаються в матеріалах справи, а також відповідно до ухвали суду, відповідач не надав відзив на позов та докази у разі заперечення позовних вимог.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 205 КАС України, неявка в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

В судовому засіданні встановлено наступне: із копії постанови серія ДПО18 № 430694 від 26.05.2019 вбачається, що 26.05.2019 о 18:58 год. по вул. П.Кравчика у м. Ладижин, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Рено, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару вздовж будинку 12 по вул. П.Кравчика та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч. 253 КУпАП у зв`язку з чим, накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень (а.с.8).

Однак, ст. 122 КУпАП, має лише 5 частин, за порушення яких особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ст.122 КУпАП.

Згідно ст. 286 ч. 1 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 286 ч. 3 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова серія ДПО18 № 430694 від 26.05.2019, судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Стаття 245 КУпАП України визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового прова

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВерховногоСуду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього рух у та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КПАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.2, ч. 4-6 ст. 258 КупАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено компетенції Національної поліції, та а дміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 № 430694 від 26.05.2019 винесена інспектором Ладижинського відділення поліції Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області Кусяком В.М за порушення ст.122 ч.253 КУпАП з порушенням норм чинного законодавства, оскільки в постанові відсутні відомості про застосування фото чи відео фіксації, що давало б право виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу.

Позивач довів свою позицію щодо даної справи, дані докази ніким не оспорювалися.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, так як в судовому засіданні повно і всебічно з`ясовано обставини справи та позов підтверджений належними доказами.

Згідно абз.2 ч.5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням викладеного, підстави для стягнення з Ладижинського відділення поліції Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області судового збору в даному випадку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 (справа № 1-11/2015 року), п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст. ст. 251, 258, 288, 292, 293 КУпАП, ст. ст. 9, 18, 77, 90, 286 КАС України, суд, -

У Х В АЛ И В :

Позов ОСОБА_1 , до інспектора Ладижинського відділення поліції Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області Кусяка В.М., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити.

Постанову серії ДПО18 № 430694 від 26.05.2019 винесену інспектором Ладижинського відділення поліції Бершадського ВП ГУНП України у Вінницькій області Кусяком В.М., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 253 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 255 грн. - скасувати, адміністративну справу провадженням закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: