Справа № 200/3295/19-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року справа №200/3295/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Андрєєва П.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного реєстратора відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_6 на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року у справі №200/3295/19-а (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом державного реєстратора відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_6 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №312/5 від 01.02.2019 року "Про скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування позову зазначила, що 16.01.2019 року нею вчинена реєстраційна дія стосовно ТОВ «Колхозний ринок» щодо зміни керівника, підписантів, складу засновників. Вважає, що дія вчинена у відповідності до законодавства.

Проте відповідач за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 скасував зазначені реєстраційні дії та блокував позивачу доступ до ЄДР строком на шість місяців.

При цьому комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації допущено ряд порушень при розгляді скарги, що є підставою для скасування наказу, який ґрунтується на висновках комісії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення у справі та стягнуто з державного реєстратора відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6400 грн.

Не погодившись з додатковим судовим рішенням, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення, прийняти постанову, якою в задоволенні заяви третьої особи про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу відмовити.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Третя особа не надав суду належних доказів, а саме, акт прийому-передачі наданих послуг, тому відсутні підстави для відшкодування третій особі витрат на правничу допомогу.

Не можна вважати доказом сплати гонорару адвокату надану третьою особою довідку, оскільки вона не є платіжним (фінансовим) документом.

Представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення, прийняти постанову про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.03.3019 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання та залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову (а.с.1)

Інтереси третьої особи ОСОБА_3 при розгляді справи представляв адвокат Андрєєв П.С. на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги №001/2019 від 05.02.2019 року (а.с.28,33)

При розгляді судом першої інстанції справи по суті представником третьої особи ОСОБА_3 подано заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат третьої особи після ухвалення рішення по суті позовних вимог (а.с.164)

В рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 року зазначено про подання представником третьої особи заяви про вирішення питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті. В зв`язку з цим суд першої інстанції зазначив, що остаточний розподіл судових витрат буде вирішений відповідно до ст.143 КАС України (а.с.172)

31 травня 2019 року третьою особою ОСОБА_3 подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених ним судових витрат на правничу допомогу у сумі 6400 грн (а.с.121)

До заяви надано довідку від 27.05.2019 року про сплату адвокату Андреєєву П.С. гонорару в розмірі 6400 грн та розрахунок обсягу послуг відповідно до договору №001/2019 від 05.02.2019 року (а.с.182-183)

Суд першої інстанції, стягуючи з відповідача витрати на правничу допомогу на користь третьої особи, виходив з того, що третьою особою надані достатні та належні докази понесення витрат на правову допомогу.

Оцінка суду.

Третя особа додержалася визначеного ч.7 ст.139 КАС України порядку: надала заяву до закінчення судових дебатів при розгляді справи по суті про наявність витрат на правничу допомогу, після прийняття рішення - надала до суду заяву про стягнення цих витрат.

На підставі ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Як визначено частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як визначено ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС Ураїни обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження витрат на правову допомогу в розмірі 6400 грн. третя особа ОСОБА_3 надав розрахунок обсягу послуг відповідно до договору 001/2019 від 05.02.2019 року на суму 6400 грн., підписаний 27.05.2019 року, з описом наданих послуг та вартості кожної з них окремо, а також кількістю годин, витрачених на кожну з цих послуг; довідку про сплату гонорару від 27.05.2019 року.

Згідно з п.3.1 договору про надання правової допомоги №001/2019 від 05.02.2019 року, укладеному між третьою особою ОСОБА_3 та адвокатом Андрєєвим П.С., за правову допомогу клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі, який визначається, виходячи з витраченого адвокатом часу, а саме у розмірі 600 грн. за одну годину роботи адвоката.

На підставі п.3.3 вказаного договору підставою для оплати гонорару та фактичних витрат є розрахунок обсягу послуг (п. 3.3).

Тобто, договір зазначає підставу для оплати витрат на правничу допомогу - розрахунок обсягу послуг. При цьому договір не містить положень, яким саме документом підтверджується здійснення розрахунку - квитанцією, довідкою, актом тощо.

З огляду на зазначене суд не приймає доводи апелянта, що третя особа не надала належних доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу - акту прийому-передачі, оскільки його складання не передбачено умовами договору.

Також є неприйнятними доводи апелянта, що довідка не є доказом сплати гонорару адвокату, оскільки договором також не визначена обов`язковою умова розрахунку тільки платіжним документом.

Щодо доводів апелянта про загальні вимоги цивільного кодексу до договорів цього виду суд зазначає, що на підставі ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, тільки сторони договору можуть визначити його положення, в тому числі передбачити суттєві умови, відповідальність, порядок розрахунку тощо. При цьому цивільне законодавство не містить обов`язковості підтвердження виконання послуг тільки актом прийому-передачі та підтвердження розрахунку тільки платіжним документом.

Розрахунок обсягу послуг, наданих відповідно до договору №001/2019 від 05.02.2019 року містить інформацію про час, витрачений на вчинення необхідних дій, конкретизовано обсяг наданих послуг (попередній аналіз справи, складання пояснень третьої особи, участь в судових засіданнях, складення заяви про ухвалення додаткового рішення тощо), вартість кожної з них окремо з розрахунком суми гонорару відповідно до погодинної ставки адвоката.

Таким чином, оскільки надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість, є необґрунтованими доводи апелянта про не підтвердження третьою особою витрат на правничу допомогу.

З огляду на обсяг виконаних адвокатом послуг; час, витрачений адвокатом на надання послуг; значення справи для третьої особи, права та законні інтереси якої порушено позивачем при вчиненні реєстраційних дій стосовно ТОВ «Колхозний ринок» всупереч вимогам нормативно-правових актів, - суд погоджується з висновком суду першої інстанції про співмірність витрат третьої особи на правничу допомогу з обставинами справи відповідно до ч.5 ст.134 КАС України.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного реєстратора відділу реєстрації Костянтинівської міської ради ОСОБА_6 на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року у справі №200/3295/19-а - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року у справі №200/3295/19-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 06 серпня 2019 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 серпня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв