Справа № 281/667/17
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 281/667/17

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Свинченко Г.Д.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

02 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Граб Л.С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 у справі №2831/667/17 за нововиявленими обставинами, у якій просить:

1) скасувати постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 року по справі № 281/667/17 за її позовом до Овруцького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснювати перерахунок та виплату пенсії;

2) призначити справу до нового розгляду;

3) визнати бездіяльність Овруцького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо невиконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області у справі № 2а/0612/4655/11-а протиправною;

4) зобов`язати Овруцьке обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зробити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно постанови Лугинського районного суду Житомирської області у справі № 2а/0612/4655/11-а від 10.11.2011 року починаючи з 01.01.2011 року.

В обгрунтування заяви зазначила, що на час розгляду справи №281/667/17 судами першої, апеляційної та касаційної інстанції не було встановлено про зміни в законодавстві від 27.12.2014 року, а саме прийнятий Закон України № 76-VIIIта вважає, що ці зміни становлять істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи, а тому є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви про перегляд постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 у справі №2831/667/17 за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою поновити розгляд справи №281/667/17 за нововиявленими обставинами.

Враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та заявлене позивачем у прохальній частині апеляційної скарги клопотання про розгляд справи без її участі, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 10.11.2011 Лугинським районним судом Житомирської області у справі № 2а/0612/4655/11-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФ України в Лугинському районі про визнання дій протиправними та зобов`язання проведення нарахування та виплати коштів, передбаченихст. ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», винесено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено:

- визнано дії відповідача - управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяної здоров`ю, передбаченої ч.1 ст.50 ЗаконуУкраїни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`та державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1, передбаченої ч.4 ст.54 ЗаконуУкраїни «Простатус ісоціальний захист громадян,які постраждаливнаслідок Чорнобильськоїкатастрофи» протиправними;

- зобов`язано УПФ України в Лугинському районі провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяної здоров`ю, передбаченої ч.1 ст.50 ЗаконуУкраїни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» або до зміни статусу позивача, починаючи з 01.01.2011;

- зобов`язано УПФ України в Лугинському районі провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1, передбаченої ч. 4 ст.54 ЗаконуУкраїни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» або до зміни статусу позивача, починаючи з 01.01.2011.

За наслідками розгляду даного позову суд дійшов висновку, що ні положення Закону «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», ні постанова Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745 не скасовані та не визнані не конституційними то кінцевою датою проведення перерахунку доплат які проводяться Пенсійним фондом є 22.07.2011. Зазначена постанова Уряду набула чинності з 23.07.2011, а тому всі виплати позивачу повинні були проводитися до 22.07.2011 з урахуванням проведених виплат, а в подальшому мають застосовуватися норми постанови Кабінету Міністрів від 06.07.2011 № 745.

Щодо кінцевої дати періоду виконання рішення суду - 22.07.2011, то відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06.07.2011 № 745 встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно Закону України«Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з викладеного вище, позивачу перерахована пенсія відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210 яка набрала чинності з 01.01.2012 встановлено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст.54 і 57 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В подальшому, позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Овруцького об`єднаного УПФ України в Житомирській області, щодо невиконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області у справі № 2а/0612/4655/11-а та зобов`язати Овруцьке об`єднане УПФ України в Житомирській області зробити перерахунок та виплачувати їй пенсію згідно постанови Лугинського районного суду Житомирської області у справі № 2а/0612/4655/11 від 10.11.2011, починаючи з 01.01.2011; зобов`язати Овруцьке об`єднане УПФ України в Житомирській області сплатити суму боргу по сплаті пенсії починаючи з 01.01.2011 в сумі 832227 грн., а також з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів у сумі 1305202 грн.; звільнити від сплати судового збору, згідно п. 9, 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постановою Лугинського районного суду від 27.10.2017 року (справа №281/667/17) за позовом ОСОБА_1 до Овруцького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснювати перерахунок та виплату пенсії відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу перерахована пенсія відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Судом не встановлено протиправного втручання відповідача в права та інтереси заявника, рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобовязань з врахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області у справі №2а/0612/4655/11-а від 10.11.2011 року, починаючи з 23.07.2011 року по 14.09.2012 року та зобов`язано Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначений постановою Лугинського районного суду Житомирської області у справі №2а/0612/4655/11-а від 10.11.2011 року розмір пенсії, починаючи з 23.07.2011 року по 14.09.2012 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 рокускасовано, а постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2017 pоку залишено в силі.

Тобто, за викладених обставин, суди дійшли висновку про відмову в задоволенні позову, враховуючи, що позивачем не доведено тих обставин, на які вона посилається у підтвердження своїх позовних вимог.

05.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви позивача про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, виходив з того, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, та стосуються фактично переоцінки доказів у справі та власного тлумачення озивачем норм права, а тому не можуть бути підставою для перегляду та скасування постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 27.10.2017.

Позивач не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу суду першої інстанції, та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Лугинського районного суду Житомирської області від 27.10.2017.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що нововиявленими обставинами в справі є те, що на час розгляду справи №281/667/17 судами першої, апеляційної та касаційної інстанції не було встановлено про зміни в законодавстві від 27.12.2014 року, а саме прийнятий Закон України № 76-VIII та вважає, що ці зміни становлять істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи, а тому є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому, апелянт зазначає, що 10.02.2019 року вона отримала листа від 31.01.2019 №21.1/8-П328-933.18-2/06-19 від представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в якому зазначено, що 28.12.2014 Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»( № 76-VIII) в якому внесено зміни в ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а в п. 7 прикінцевих положень даного Закону вказано, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, відповідно до цього Закону, її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи і доводам апеляційної скарги виходить з наступного.

Провадження за нововиявленими обставинами регламентується главою 3 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст. 361 КАС України встановлено вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Так, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, за відомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

"Істотність" обставини означає, що, якби суд міг урахувати її при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення справи.

Ознаку "не були і не могли бути відомі особі" слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. В разі, якщо вона все ж таки могла знати про певну обставину, то у суду відсутні підстави для перегляду судового рішення, визначені п. 1 ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів зазначає, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Таким чином, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Крім того, варто наголосити на тому, що не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, за змістом процесуального закону, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, і, по-друге, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Слід зазначити, що нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Тобто, нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами. Питання про те, які обставини можна вважати нововиявленими, є оціночним і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи існували ці обставин на час розгляду справи; чи могла особа, яка звертається із заявою про перегляд рішення, або суд знати про ці обставини на час розгляду справи; чи вплинуло б врахування цих обставин на зміст судового рішення. Істотність обставини означає, що якби суд її міг урахувати при розгляді справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що судом не було встановлено про зміни в законодавстві від 27.12.2014 року, а саме прийнято Закон України № 76-VIII та вважає, що ці зміни становлять істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи, а тому є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Однак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України.

Судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявник не навів істотних обставин, на підставі якої постанова у цій справі мала б переглядатися, а обставина наведена позивачем у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами, не є нововиявленою та стосується фактично переоцінки доказів у справі та власного тлумачення позивачем норм права.

Зазначені обґрунтування заявника вже були предметом судового розгляду у справі та їм надавалась відповідна оцінка судами у зв`язку з чим їх не можна віднести до нововиявлених обставин у справі, зокрема істотних обставин у справі, що не були і не могли бути відомими особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи.

Слід звернути увагу, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 рокускасовано, а постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2017 pоку залишено в силі.

Тобто, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, враховуючи, що позивачем не доведено тих обставин, на які вона посилається у підтвердження своїх позовних вимог.

При зверненні до суду з позовною заявою ОСОБА_1 посилалась на аналогічні норми права. Таке звернення свідчить про намагання заявника ініціювати повторний розгляд справи.

Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Граб Л.С. Драчук Т. О.