Справа № 440/832/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.С. Сич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р. Справа № 440/832/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2019, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 02.05.19 по справі № 440/832/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі по тексту - ГУ НП в Полтавській області, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не призначення та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 300 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, як інваліду ІІ групи відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС від 11 січня 2016 року №4;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити позачергове нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановлення ІІ групи інвалідності в розмірі, визначеному підпунктом "б" пункту 3 частини 1 статті 99 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ "Про Національну поліцію" (300 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату), в порядку, передбаченому Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС від 11 січня 2016 року №4.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0012345 від 09.07.2018 позивачу вперше встановлено другу групу інвалідності з 19.06.2018 у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, а тому позивач вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно п.п. "б" п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію" в порядку, передбаченому Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4. Однак, відповідачем не призначено та не виплачено ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС від 11 січня 2016 року №4.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Національної поліції в Полтавській області щодо не призначення та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 300 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, як інваліду ІІ групи відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4.

Зобов`язано Головне Управління Національної поліції в Полтавській області (ідентифікаційний код 40108630, вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності в розмірі, визначеному статтею 99 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ "Про Національну поліцію" (300 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату) в порядку, передбаченому Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечує, вважає, що судом першої інстанції рішення прийняте з дотриманням вимог закону і з урахуванням процесуальних норм. Вказує, що апеляційна скарга не містить фактів порушення чи не правильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що могли б стати підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.04.1997 по 06.11.2015 та з 07.11.2015 по 08.05.2018 в органах Національної поліції, що підтверджується послужним списком ОСОБА_1 (а.с. 88-93).

Наказом Головного управління Національної поліції у Полтавській області №208 о/с від 08.05.2018 "По особовому складу" згідно із Законом України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) 08 травня 2018 року.

З 19.06.2018 ОСОБА_1 вперше встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії АВ №0012345 та довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0012345 (а.с. 60, 61, 99).

07.08.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою (рапортом) про виплату ОГД у разі втрати працездатності від 02.08.2018 (вхідний номер К-257 від 07.08.2018), у якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що отримав другу групу інвалідності від травм, пов`язаних з виконанням службових обов`язків (а.с. 75).

Листом ГУНП в Полтавській області від 29.08.2018 №29/К-187 позивача повідомлено, що розглянувши наданий позивачем пакет документів встановлено, що в ньому відсутні акти розслідування нещасних випадків та актів, що свідчать про причини та обставини травм, отриманих ОСОБА_1 в 2003 та 2005 роках. Вказане суперечить вимогам підпункту 6 пункту 5 розділу ІІІ Порядку, яким передбачено перелік документів, які поліцейський подає для виплати одноразової грошової допомоги. Враховуючи, що позивачем не подано усіх документів зазначених у пункті 6 розділу ІІІ Порядку та умов №4, ГУ НП в Полтавській області позбавлене можливості підготувати висновок про призначення одноразової грошової допомоги та подати його на розгляд уповноваженої особи. Ураховуючи викладене, повернуто подані ОСОБА_1 документи у зв`язку з неможливістю їх подальшого розгляду та прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги (а.с. 23).

03.09.2018 позивач звернувся із заявами вх. №К-2075 від 04.09.2018 та вх. №К-2074 від 04.09.2018 до голови Ліквідаційної комісії Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області з проханням провести розслідування нещасних випадків, що сталися з ОСОБА_1 у 2005, 2003 роках під час виконання службових обов`язків та скласти акти Н-1, Н-5 з дотриманням форм згідно з наказом МВС України №1346 (а.с. 24, 73).

Листами УМВС України в Полтавській області від 20.11.2018 №Зі/К-22л-к та №Зі/К-23л-к позивачу направлено акти розслідування нещасних випадків, які сталися з ОСОБА_1 23.01.2003 та 15.01.2005 відповідно (а.с. 26, 27).

21.11.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою (рапортом) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності від 21.11.2018 (вхідний номер К-289 від 21.11.2018) на ім`я начальника ГУНП в Полтавській області Замахіна А.Л. , у якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що отримав другу групу інвалідності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків. У своїй заяві позивач, серед іншого, зазначив, що відповідно до інших актів законодавства одноразову грошову допомогу не отримував (а.с. 95).

До вказаної заяви позивачем було додано: копію свідоцтва про хворобу №83/С (а.с. 96-97), довідку МСЕК серії АГ №0022652 (а.с. 98), копію виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії АВ №0012345 (а.с. 99), довідки НАСК "Оранта" від 14.01.2019 №03-02/1044 та від 16.07.2018 №03-01/476 (а.с. 102-103), копію висновку за матеріалами службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ОРДПС ДАІ ПМУ УМВС від 03.02.2003 (а.с. 104-105), акт форми Н-1 про нещасний випадок, що стався з старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 15.01.2005 (а.с. 106-107), акт форми Н-1* №1 про нещасний випадок, що стався з молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 23.01.2003 (а.с. 108-109), акт розслідування нещасного випадку, що стався 23.01.2003 близько 02 год. 30 хв. ПМУ УМВС України в Полтавській області, форми Н-5* від 19.11.2018 (а.с. 110-111), акт №2 про нещасний випадок, що стався зі старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 15.01.2005 форми Н-1* (а.с. 112-113), акт розслідування нещасного випадку, що стався 15.01.2005 близько 23 год. 20 хв. ПМУ УМВС України в Полтавській області, форми Н-5* від 19.11.2018 (а.с. 114-115), копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , копію посвідчення, виданого ОСОБА_1 (а.с. 117-119), заяву ОСОБА_1 від 21.11.2018 (а.с. 120), згоду на обробку персональних даних від 21.11.2018 (а.с. 121).

14.02.2019 складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , яким відмовлено у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги на підставі п.п. 3 п. 1 ст. 97 Закону України від 03.07.2015 №580-VІІІ "Про Національну поліцію" (а.с. 94).

Листом ГУНП в Полтавській області від 14.02.2018 №К-289 ОСОБА_1 повідомлено, що за повідомленням КП "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи" Полтавської обласної ради ОСОБА_1 вперше був оглянутий обласною МСЕК №2 за наслідками травми, яка сталася 23.01.2003 при виконанні службових обов`язків, інвалідом не визнаний, а 22 травня 2003 визначено 5 % ступені втрати працездатності. При огляду 24.04.2005 за наслідками травми, яка сталася 15.05.2005 при виконанні службових обов`язків, інвалідом не визнаний, визначено 5% ступені втрати працездатності. Тобто ступені втрати працездатності (без встановлення інвалідності) внаслідок отриманих позивачем травм були визначені 22.05.2003 та 24.04.2005 відповідно. Полтавською обласною дирекцією ПАТ "НАСК "ОРАНТА" повідомлено, що ОСОБА_1 у 2004 році виплачена страхова сума в розмірі 838,62 грн. та у 2005 році в розмірі 1008,00 грн., за легке поранення отримане при виконанні службових обов`язків. Під час повторного огляду МСЕК з 19.06.2018 ОСОБА_1 установлено другу групу інвалідності та 70% втрати працездатності, що перевищує установлений Порядком дворічний термін. Оскільки, після первинних оглядів МСЕК (22.05.2003 та 24.04.2005) пройшло більше двох років, у призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 по другій групі інвалідності на підставі Порядку, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4 (у редакції наказу МВС України 21.09.2017 №788), прийнято рішення про відмову (а.с. 66, 124).

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що не призначивши та не виплативши ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 300 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, як інваліду ІІ групи відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4, відповідач допустив протиправну бездіяльність, тому вимоги позивача про зобов`язання Головне Управління Національної поліції в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності в розмірі, визначеному статтею 99 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ "Про Національну поліцію" (300 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату) в порядку, передбаченому Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 є обґрунтованими.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію".

Пунктом 2 частини 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Підпунктом "б" п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Згідно з частиною 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293 (далі - Порядок №4).

Відповідно до п. 1 розділу І Порядку №4 ці Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в т. ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів).

Підпунктом 2 п. 4 розділу 1 Порядку №4 передбачено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Згідно з п.п. 2 п. 1 розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби) (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку №4).

Відповідно до пунктів 5, 6 розділу ІІI Порядку №4 для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті). Копії документів завіряються підписом власноруч, та перевіряються особою, що приймає документи.

Графа "Відмітка кадрового підрозділу" на заяві (рапорті) заповнюється підрозділом кадрового забезпечення органу поліції, навчального закладу засвідчується підписом керівника цього підрозділу та скріплюється відповідною печаткою.

Згідно п. 1 розділу ІV Порядку №4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 розділу ІV Порядку №4 висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Під час розгляду справи встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Полтавській області №208 о/с від 08.05.2018 "По особовому складу" згідно із Законом України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) 08 травня 2018 року.

З 19.06.2018 ОСОБА_1 вперше встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0012345 та довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0012345, копії яких наявні у матеріалах справи (а.с. 60, 61, 99).

21.11.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою (рапортом) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності від 21.11.2018 (вхідний номер К-289 від 21.11.2018) на ім`я начальника ГУНП в Полтавській області Замахіна А.Л. , у якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що отримав другу групу інвалідності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків. У своїй заяві позивач, серед іншого, зазначив, що відповідно до інших актів законодавства одноразову грошову допомогу не отримував (а.с. 95).

До вказаної заяви позивачем було додано: копію свідоцтва про хворобу №83/С (а.с. 96-97), довідку МСЕК серії АГ №0022652 (а.с. 98), копію виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії АВ №0012345 (а.с. 99), довідки НАСК "Оранта" від 14.01.2019 №03-02/1044 та від 16.07.2018 №03-01/476 (а.с. 102-103), копію висновку за матеріалами службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ОРДПС ДАІ ПМУ УМВС від 03.02.2003 (а.с. 104-105), акт форми Н-1 про нещасний випадок, що стався з старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 15.01.2005 (а.с. 106-107), акт форми Н-1* №1 про нещасний випадок, що стався з молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 23.01.2003 /а.с. 108-109/, акт розслідування нещасного випадку, що стався 23.01.2003 близько 02 год. 30 хв. ПМУ УМВС України в Полтавській області, форми Н-5* від 19.11.2018 (а.с. 110-111), акт №2 про нещасний випадок, що стався зі старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 15.01.2005 форми Н-1* (а.с. 112-113), акт розслідування нещасного випадку, що стався 15.01.2005 близько 23 год. 20 хв. ПМУ УМВС України в Полтавській області, форми Н-5* від 19.11.2018 (а.с. 114-115), копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , копію посвідчення, виданого ОСОБА_1 (а.с. 117-119), заяву ОСОБА_1 від 21.11.2018 (а.с. 120), згоду на обробку персональних даних від 21.11.2018 (а.с. 121).

Графа "Відмітка кадрового підрозділу" на заяві (рапорті) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності ОСОБА_1 від 21.11.2018 (вхідний номер К-289 від 21.11.2018) заповнена підрозділом кадрового забезпечення органу поліції, підписана керівником органу та скріплена печаткою.

Зокрема, у графі "Відмітка кадрового підрозділу" зазначено, що ОСОБА_1 , підполковник поліції заступник начальника ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області проходив службу в поліції з 07.11.2015 по 08.05.2018, в ОВС з 01.04.1997 до 06.11.2015, в ЗС з 25.06.1995 по 17.12.1996, звільнений зі служби в поліції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію". В якості підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначено п.п. 3 п. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 95).

Листом Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 16.08.2018 №33/37-897 відповідача повідомлено, що на підставі проведеного аналізу відповідної документації, діагнози захворювань, встановлених М(ВЛ)К ДУ ТМО МВС, їх причинний зв`язок з проходженням служби, та зазначених у виписці із акту МСЕК м. Полтави (довідка серії АВ №0012345 від 09.07.2018) пенсіонера Національної поліції ОСОБА_1 , 1976 р.н., співпадають. Вказаний діагноз пов`язаний з травмами, отриманими ОСОБА_1 в 2003 та 2005 роках, які зазначені у п. 7 свідоцтва про хворобу (а.с. 100).

Відповідно до висновку за матеріалами службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ОРДПС ДАІ ПМУ УМВС від 03.02.2003 тілесні ушкодження працівником ОРДПС ДАІ ПМУ УМВС ОСОБА_1 отримані при виконанні службових обов`язків, безпосередньо пов`язані з охороною громадського порядку (а.с. 104-105).

Згідно акту форми Н-1 про нещасний випадок, затвердженим начальником ПМУ УМВС України в Полтавській області 08.02.2005, нещасний випадок, що стався з старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 . 15.01.2005 о 23 год. 20 хв., стався під час проходження служби при виконанні службових обов`язків, безпосередньо пов`язаних з участю по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю (а.с. 106-107).

У акті форми Н-1* №1 про нещасний випадок, що стався з молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 23.01.2003 близько 02 год. 30 хв., зафіксовано, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с. 108-109).

У акті розслідування нещасного випадку, що стався 23.01.2003 близько 02 год. 30 хв. ПМУ УМВС України в Полтавській області, форми Н-5* від 19.11.2018 зазначено, що нещасний випадок із молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с. 110-111).

У акті №2 про нещасний випадок, що стався зі старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 15.01.2005 близько 23 год. 20 хв. форми Н-1*, затвердженому 19.11.2018, зафіксовано, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с. 112-113).

За висновками акту розслідування нещасного випадку, що стався 15.01.2005 близько 23 год. 20 хв. ПМУ УМВС України в Полтавській області, форми Н-5* від 19.11.2018, нещасний випадок із старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с. 114-115).

Таким чином, ОСОБА_1 встановлено вперше з 19.06.2018 другу групу інвалідності, що настала внаслідок поранення (травми), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції, та вказана інвалідність була встановлена позивачу протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у пункті 3 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію".

14.02.2019 складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , яким відмовлено у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги на підставі п.п. 3 п. 1 ст. 97 Закону України від 03.07.2015 №580-VІІІ "Про Національну поліцію" (а.с. 94), та листом ГУНП в Полтавській області від 14.02.2018 №К-289 (а.с. 66, 124) ОСОБА_1 повідомлено, що за повідомленням КП "Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи" Полтавської обласної ради ОСОБА_1 вперше був оглянутий обласною МСЕК №2 за наслідками травми, яка сталася 23.01.2003 при виконанні службових обов`язків, інвалідом не визнаний, а 22 травня 2003 визначено 5 % ступені втрати працездатності. При огляду 24.04.2005 за наслідками травми, яка сталася 15.05.2005 при виконанні службових обов`язків, інвалідом не визнаний, визначено 5% ступені втрати працездатності. Тобто ступені втрати працездатності (без встановлення інвалідності) внаслідок отриманих позивачем травм були визначені 22.05.2003 та 24.04.2005 відповідно. Полтавською обласною дирекцією ПАТ "НАСК "ОРАНТА" повідомлено, що ОСОБА_1 у 2004 році виплачена страхова сума в розмірі 838,62 грн. та у 2005 році в розмірі 1008,00 грн., за легке поранення отримане при виконанні службових обов`язків. Під час повторного огляду МСЕК з 19.06.2018 ОСОБА_1 установлено другу групу інвалідності та 70% втрати працездатності, що перевищує установлений Порядком дворічний термін. Оскільки, після первинних оглядів МСЕК (22.05.2003 та 24.04.2005) пройшло більше двох років, у призначенні одноразової допомоги ОСОБА_1 по другій групі інвалідності на підставі Порядку, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 №4 (у редакції наказу МВС України 21.09.2017 №788), прийнято рішення про відмову.

Таким чином, єдиною підставою не призначення та не виплати позивачу одноразової грошової допомоги було те, що після первинних оглядів МСЕК позивача (22.05.2003 та 24.04.2005) пройшло більше двох років.

Пунктом 8 розділу ІV Порядку №4 передбачено, якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Однак, Законом України "Про Національну поліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 8 розділу ІV Порядку №4.

Вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги визначено у ст. 101 Закону України "Про Національну поліцію", але підстави, з якої відповідач відмовив позивачу у призначенні вищевказаної соціальної виплати, вказана норма не містить.

Судом першої інстанції правомірно враховано, що вказана норма Порядку №4 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Законом України "Про Національну поліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням особі групи інвалідності, якщо була виплачена грошова допомога у зв`язку із первинним встановленням ступеня втрати працездатності. Ні Законом України "Про Національну поліцію", ні Порядком №4 не передбачено такої підстави для відмови, як існування певного проміжку часу між первинним встановленням ступеня втрати працездатності, у зв`язку з якою вже виплачена грошова допомога, та встановленням у подальшому певної групи інвалідності (вперше).

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не призначивши та не виплативши ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 300 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, як інваліду ІІ групи відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4, відповідач допустив протиправну бездіяльність.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 розділу ІV Порядку №4 висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно з приписами п. 3 розділу ІV Порядку №4 рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Отже, конструкція наведеної норми не передбачає для відповідного суб`єкта владних повноважень у разі відсутності підстав для відмови у призначенні виплати ОГД прийняти інше рішення, ніж рішення про призначення виплати ОГД, що виключає альтернативний варіант поведінки відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головне Управління Національної поліції в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності в розмірі, визначеному статтею 99 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ "Про Національну поліцію" (300 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату) в порядку, передбаченому Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4.

Колегією суддів не приймаються посилання апелянта на те, що зобов`язання ГУНП в Полтавській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, з наступних підстав.

Колегія суддів зазначає, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 22 грудня 2018 року у справі № 804/1469/17.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При цьому, задоволення позову в цій частині не є втручанням суду в дискреційне повноваження відповідача, оскільки відповідач не був позбавлений права здійснити свої повноваження у спосіб та в межах, передбачених чинним законодавством, проте жодних дій щодо забезпечення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги відповідачем не вчинено.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно зі ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 по справі № 440/832/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов