Справа № 160/2536/19
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2536/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників та ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2019 року в адміністративній справі № 160/2536/19 за позовом ОСОБА_1 до Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників, в якому просив:

- визнати протиправними дії комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України;

- зобов`язати комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій;

- зобов`язати комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України видати ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій встановленого законодавством зразка.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2019 року адміністративний позов було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України № 2/ІІ.2/ХІ/ 1 від 26.02.2019 року про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій.

Зобов`язано Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, у відповідності до розділу ІІ Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого Наказом МВС № 405 від 23.05.2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Комісія Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що відмовляючи позивачу в наданні статусу учасника бойових дій за відсутності для цього правових підстав, останній діяв правомірно, оскільки позивач не є поліцейським та не відноситься до будь-якої іншої категорії осіб, вичерпний перелік яких вказаний в п. 19 ч. 1 ст. 6 Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зауважено, що безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції здійснюють поліцейські, безпосередньо на яких покладено функції запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною умовою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції Національної поліції.

ОСОБА_1 , також не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено та в цій частині прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що вимога щодо зобов`язання відповідача видати позивачу посвідчення учасника бойових дій встановленого законодавством зразка є способом відновлення порушеного права.

Комісією Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, остання просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Крім того, відповідач послався на дискреційні повноваження комісії щодо надання статуса учасника бойових дій і протиправне перебирання судом відповідних повноважень.

Також, у вказаному відзиві відповідачем заявлено клопотання щодо розгляду справи за участю сторін.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів зазначає, що згідно з пунктом 2 частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

За приписами частини 3 статті 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного провадження не проводиться.

Згідно з ч. 2 ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріорітетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, з огляду на те, що дана справа має незначну складність, не відноситься до справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, обґрунтованим є розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін (в порядку письмового провадження), а тому в задоволенні заявленого клопотання представника відповідача щодо розгляду справи за участю сторін слід відмовити.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 31 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій.

Рішенням Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції № 2/ІІ.2/ХІ/ 1 від 26.02.2019 року, ОСОБА_1 було відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав, враховуючи вимоги п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; абз. 2 п. 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413; абз. 2 п. 4 розділу ІІ Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2016 року № 405 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.06.2016 року за № 857/28987.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаного рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявне право на отримання статусу учасника бойових дій як особи, яка безпосередньо приймала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, у складі полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» ГУНП у місті Києві у період з 29.05.2016 року по 05.07.2016 року, однак вимога про надання посвідчення встановленого зразка є передчасною.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Статтею 21 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» визначено, що особи, які беруть участь у боротьбі з тероризмом, перебувають під захистом держави. Правовому і соціальному захисту підлягають: 1) військовослужбовці, працівники і службовці центральних та місцевих органів виконавчої влади, які беруть (брали) безпосередню участь в антитерористичних операціях; 2) особи, які на постійній чи тимчасовій основі сприяють органам, що здійснюють боротьбу з тероризмом, у запобіганні, виявленні, припиненні терористичної діяльності та мінімізації її наслідків; 3) члени сімей осіб, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї частини, якщо потреба в забезпеченні їх захисту викликана участю зазначених осіб у боротьбі з тероризмом.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413 (далі - Порядок № 413).

Згідно п. 2 Порядку № 413, статус учасника бойових дій надається:

військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Відповідно до п. 2-1 Порядку № 413, статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

Згідно п. 4 Порядку № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:

для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.

Відповідно до п. 5 Порядку № 413, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції. Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісія). Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту.

Приписами п. 6 Порядку № 413 визначено, що особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що право на отримання статусу учасника бойових дій мають, зокрема, інші особи які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції та в подальшому були включені до Національної поліції. Так, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймаються комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції на підставі довідки та документів, що передбачені пунктом 4 Порядку № 413, сформованих та поданих командирами (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій.

Як вбачається з довідки про безпосередню участь особи в антитерористічній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 18.07.2016 року № 11635/301/02-2016, ОСОБА_1 , слюсарь з роменту автомобілів відділення логістики та матеріально-технічного забезпечення полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції у м. Києві перебував з 29.05.2016 року по 05.07.2016 року у складі сил та засобів, які залучються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань.

Згідно довідки від 13.10.2017 року № 412/125/41/01-2017, виданої полком патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції у м. Києві, ОСОБА_1 приймав участь в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 29 травня по 05 липня 2016 року.

Вказані відомості також підтверджуються наявним в матеріалах справи архівним витягом, виданим Галузевим державним архівом Міністерства оборони України.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що факт участі позивача у проведенні антитерористичної операції у складі полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції у м. Києві, строком понад 30 календарних днів, підтверджується належним чином складеними документами, що в свою чергу свідчить про наявність у останнього права на отримання статусу учасника бойових дій відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В свою чергу, посилання відповідача на те, що позивач не є поліцейським та не відноситься до будь-якої іншої категорії осіб, вичерпний перелік яких наведено в п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наведені вище обставини та висновки.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованим зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій і в даному випадку застосований спосіб захисту порушеного права не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, тому як в даному випадку за встановлених обставин, останній позбавлений права розсуду, а зобов`язаний надати відповідний статус позивачу.

Поряд з вказаним, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо необхідності, з метою повного захисту прав позивача, виходу за межі позовних вимог, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, та визнання протиправним і скасування рішення Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України № 2/ІІ.2/ХІ/ 1 від 26.02.2019 року про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій.

Що стосується правомірності зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій встановленого законодавством зразка, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно п. 5 розділу V Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2016 року № 405 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.06.2016 року за № 857/28987, рішення Комісії про встановлення статусу учасника бойових дій надсилається відповідним керівникам, у підпорядкуванні яких поліцейські, державні службовці, інші працівники Національної поліції України проходили (проходять) службу чи працювали (працюють), для організації видачі посвідчення учасника бойових дій.

Отже, з зазначеної правової норми вбачається, що видача посвідчення учасника бойових дій здійснюється після прийняття відповідною комісією рішення про встановлення особі статусу учасника бойових дій та його надіслання відповідним керівникам, у підпорядкуванні яких інші працівники Національної поліції України проходили (проходять) службу чи працювали (працюють).

Таким чином, з огляду на вказані обставини, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо передчасності зазначеної позовної вимоги позивача та відсутності правових підстав для її задоволення.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційні скарги Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2019 року в адміністративній справі № 160/2536/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко