Справа № 540/747/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/747/19

Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К. Дата і місце складання повного тексту рішення: 10.06.2019р., м. Херсон

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі (в режимі відео конференції) адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна подала позов до адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення управління ДМС України в Херсонській області від 14.03.2019 року про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України. Як на час винесення оскаржуваного рішення, так і на час розгляду справи, правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України «Про громадянство України». Із оскаржуваного рішення вбачається, що підставою стало подання заявником свідомо неправдивих відомостей. Так, ст.21 Закону передбачено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до ст.ст. 8, 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України. У зв`язку з цим слід вказати, що згідно із ст.17 Закону, громадянство України припиняється: внаслідок виходу з громадянства України; внаслідок втрати громадянства України; за підставами, передбаченими міжнародними договорами України. Положеннями статті 19 Закону встановлено, що підставами для втрати громадянства України є: добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття; набуття особою громадянства України на підставі фальшивих документів; добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативної (невійськовою) службою датою припинення громадянства України у таких випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України. Повноваження державних органів, які беруть участь у вирішенні питань громадянства визначені розділом 4 Закону України «Про громадянство». Позивач, вважає, що на момент подання документів у 2007 році рішення суду набрало законної сили і позивач не міг знати, що в 2011 році дане рішення буде скасоване судом апеляційної інстанції, таким чином, у діях позивача відсутні ознаки, які б свідчили про отримання громадянства шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, а відтак положення ст. 21 Закону України «Про громадянство України» не підлягають застосуванню до позивача.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10.06.19 року скасувати та постановити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 1921,90 грн. та витрати на надання правової допомоги у розмірі 7779,50 грн.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не досліджено наявність підстав для скасування громадянства згідно ст. 21 Закону Країни "Про громадянство України", а саме наявність в діях позивача умислу щодо подання завідомо недостовірних відомостей, як це передбачено диспозицією визначеної статті, яка стала підставою для прийняття УДМС рішення, що оскаржується.

Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що підставою для скасування оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 стала наявність такого суттєвого факту, який унеможливлює та не надає право останньому набути громадянство України, що безпосередньо визначено ст. 21 Закону Країни "Про громадянство України"

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.08.2007 року до Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області позивач звернувся із заявою щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство", до заяви додав рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.07.2007 по справі № 2-о-160/07 про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України з травня 1991 року.

03.10.2007 року за рішенням УМВС України в Херсонській області ОСОБА_1 набув громадянство України за територіальним походженням, отримав довідку про реєстрацію особи громадянином України, підставою набуття громадянства України стало рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.07.2007 року по справі № 2-о-160/07 про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України з травня 1991 року.

16.10.2007 року ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області та закордонний паспорт серії НОМЕР_2 від 21.10.2008 року.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 06.07.2011 року по справі № 22ц-2922/11 скасовано рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.07.2007 по справі № 2-о-160/07, з підстав того, що докази якими суд першої інстанції обґрунтував прийняте рішення є неналежним та не підтверджують факт постійного безперервного та законного проживання ОСОБА_1 на території України до 24.08.1991 року, а надані заявником довідки містять лише інформацію починаючи з 1991 року.

13.03.2019 року за результатами проведеної перевірки УДМС України в Херсонській області щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запропоновано РС УДМС України в Херсонській області оформити подання про скасування рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Поданням Бериславського РС УДМС України в Херсонській області від 13.03.2019 року скасовано рішення УДМС України в Херсонській області від 03.10.2007 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянство".

27.03.2019 року за вих. № 15/981 Бериславським РС УДМС на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про прийняте рішення УДМС, що позивачем не заперечувалось.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позову, виходив з того, що Управління Державної міграційної служби діяло у межах та спосіб визначений законом припиняючи громадянство ОСОБА_1 на підставі набрання законної сили рішення Апеляційного суду Херсонської області, яким скасовано рішення суду, що підтверджувало факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом до 24.08.1991 року.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Законом України "Про громадянство України" № 2235-III від 18.01.2001 року (в редакції, станом на час прийняття оскаржуваного рішення) (далі - Закон №2235-ІІІ) визначено правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України " Про громадянство України" особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Згідно із положенням п.25 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень" для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. У п.44 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень" зазначено, що разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно ст. 21 Закону України " Про громадянство України" рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянства України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, документом, що підтверджував факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом до 24.08.1991 року було рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.07.2007 року по справі 2-о-160/07, яке 06.07.2011 року скасовано Апеляційним судом Херсонської області, з підстав того, що докази якими суд першої інстанції обґрунтував прийняте рішення є неналежними та не підтверджують факт постійного безперервного та законного проживання ОСОБА_1 на території України до 24.08.1991 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судовим рішенням не було встановлено факт подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України.

Таким чином, підставою для скасування рішення Новокаховського міського суду Херсоснької області від 24.07.2007 року, стала саме помилковість висновків суду першої інстанції щодо постійного проживання на території України до 24.08.1991 року, а не свідоме подання завідома недостовірних відомостей позивачем.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області діяло на підставі та в межах законодавства скасовуючи рішення, щодо оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , адже рішення Новокаховського міського суду Херсонської області скасовано не з підстав зазначених у ст. 21 Закону України "Про громадянство України".

Згідно ч.1 ст.25 Конституції України громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначається відповідно до Конституції України Законом України " Про громадянство України".

Статтею 17 Закону України "Про громадянство України" визначено перелік підстав припинення громадянства України: внаслідок виходу з громадянства України, внаслідок втрати громадянства України, за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що прийняття Головним Управлінням Державної міграційної служби в Херсонській області рішення від 13.03.2019 року про скасування оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 є протиправним, оскільки судом не встановлено наявність належних підстав скасування передбачених ст. 21 Закону України "Про громадянство України".

Враховуючи все вище викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, а наведені в скарзі доводи спростовують висновки суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Щодо доводів апелянта про стягнення з відповідача понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору та витрат на надання правової допомоги у розмірі 7779,50 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні з позовом до суду ОСОБА_1 сплачено 768,40 грн. судового збору (платіжне доручення № 83354 від 08.04.2019 р.), а при поданні апеляційної скарги - 1153,50 грн. (платіжне доручення №35 від 18.06.2019 р.).

Таким чином, відповідно до вимог ст.139 КАС України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 1921,90 грн. судового збору.

Також, позивачем в апеляційній скарзі заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 7779,50 грн.

Згідно ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 3 статті 134 КАС України встановлено, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем долучено до матеріалів справи докази, що підтверджують судові витрати, а саме договір від 28.01.2019 року про надання правової допомоги, та рахунок витрат до Договору від 28.01.2019 року, якими регламентована вартість правничої допомоги за одну годину роботи, що відповідно до норм ст. 134 КАС України підтверджують заявлені позивачем вимоги щодо стягнення судового збору на правничу допомогу.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 316, 317, 321, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління ДМС України в Херсонській області від 14.03.2019 року про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (вул. Перекопська,168, м. Херсон, 73036, КОД ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна), 90 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 7779 (сім тисяч сімсот сімдесят дев`ять), 50 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 серпня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук