Справа № 728/1297/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 728/1297/19 Суддя (судді) першої інстанції: Пархоменко П.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Лічевецького І.О.

за участю секретаря: Чуб Н.С.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.07.2019 (Чернігівська область, м. Бахмач, дата складання повного тексту - 04.07.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капрала поліції Самозвона Владислава Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капрала поліції Самозвона Владислава Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ДПО18 № 492262 від 28.04.2019.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми права передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП, в порушення вимог ст.ст. 251-252 КУпАП складено постанову без встановлення та дослідження будь-яких доказів, пояснень свідків, тощо, про що свідчить відсутність запису в графі № 8 вказаної постанови щодо інформації про наявні докази. Відповідачем взагалі не прийнято до увагаи та не надано оцінку тій обставині, що позивач транспортним засобом не керував, а перебував в ньому в якості пасажива. Спірна постанова не відповідає вимогам, затвердженим наказом МВС України № 318 від 13.04.2018.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.07.2019 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідачем не виконано вимог щодо збирання належних та допустимих доказів, що встановлюють вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 126 КУпАП, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін виходячи із наступного.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ДПО18 № 492262 від 28.04.2019 - 28.04.2019 о 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 в м. Бахмач по вул. Соборності не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив п. 2.1. а ПДР України.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази не підтверджують незаконність дій відповідача, у зв`язку з чим він діяв в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015.

Згідно п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені частиною першою, другою і третьою статті 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статтею 14 Закону України N 3353-XII від 30.06.1993 «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пп. «а», п. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пп. «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з частини першої ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2019 відповідачем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за частиною першою статті 126 КУпАП, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 425,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 в м. Бахмач по вул. Соборності не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив п. 2.1. а ПДР України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Колегія суддів при розгляді даної справи виходить з того, що притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

З наявних у матеріалах справи пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надані 28.04.2019 інспектору патрульної поліції в якості свідків водію ОСОБА_1 запропоновано пройти тест на вміст алкоголю на прилад «Драгер» та проїхати до Бахмацької ЦРЛ в м. Бахмач на вміст виявлення алкоголю в організмі, однак позивач відмовився та усно пояснив, що надавати пояснення та від підпису в протоколі відмовляється. Від гр. ОСОБА_1 був відчутний запах алкоголю з порожнини рота та він особисто керував та особисто керував автомобілем.

Як вбачається із відеозапису, доданого до матеріалів справи гр. ОСОБА_1 під час розмови з поліцейськими за зовнішніми ознаками перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та не заперечує факт вживання алкоголю, однак заперечує факт керування автомобілем, відмовляється від проходження тесту на вміст алкоголю на прилад «Драгер» на місці та від медичного огляду на стан стан алкогольного сп`яніння в Бахмацькій РЦЛ.

Разом із тим, постановою Чернігівського апеляційного суду у справі від 19.07.2019 у справі № 728/974/19 (за даними Єдиного реєстру судових рішень), яка набрала законної сили, встановлено, що патрульним поліцейським не встановлено належним чином особу, яку притягнуто до відповідальності, та не доведено факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Оскільки, судовим рішенням, що набрало законної сили встановлено відсутність доказів, що підтверджують факт керування транспортним засобом під час події та не надано будь-яких нових доказів на підтвердження цієї обставини під час розгляду даної справи, колегія суддів вважає не підтвердженим належним чином факту керування позивачем транспортним засобом під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ДПО18 № 492262 від 28.04.2019.

При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, доказів вчинення правопорушення позивачем відповідачем до суду не надано.

Крім того, колегія судів зазначає, що пояснення, які містяться в матеріалах справи мали би бути відображені в постанові в графі « 8. До постанови додаються», однак, такі пояснення в графі « 8» постанови не зазначені.

Отже, з наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не надано суду належних доказів вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, та які б беззаперечно доводили факт порушення позивачем правил дорожнього руху.

З цих підстав, внаслідок недоведеності вини позивача у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки позивач винним себе у вчинені правопорушення не визнав і докази, що підтверджували б викладені в постанові обставини вчинення ним правопорушення, які надані відповідачами відхилені судом, а інших відповідач не надав, колегія суддів приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення по якому була прийнята відповідачем постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 492262 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 126 КУпАП, а тому така постанова підлягає скасуванню.

Відтак, доводи, зазначені в апеляційній скарзі частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та спростовують висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального та процесуального права а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими призвели до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та відповідно до п. 3 частини третьої ст. 286 КАС України закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.07.2019 - скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капрала поліції Самозвона Владислава Віталійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ДПО18 № 492262 від 28.04.2019 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 01.08.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:Н.В. Безименна

І.О. Лічевецький