Справа № 120/4892/18-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 120/4892/18-а

26 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Одночасно відповідач заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що рішення йому не направлялося та отримане ним безпосередньо в суді 17 липня 2019 року, а тому у відповідності до ст 295 КАС України, має право на поновлення пропущеного строку

Перевіривши апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, суд дійшов наступного висновку.

Слід зазначити, що предметом розгляду даної справи є стягнення податкового боргу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Провадження у справах за зверненнями органів доходів і зборів відрізняється від загального позовного провадження, та порядок розгляду такої категорії справ, ухвалення рішення та процедура апеляційного оскарження регулюється спеціальними нормами КАС України.

Згідно з ч.8 ст.283 КАС України рішення суду у справах, визначених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті, не перешкоджає його виконанню.

Як видно із матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2019 року складено 18.03.2019р.

Поштове повідомлення з рішенням суду першої інстанції повернулося до суду із відміткою поштового відділення зв`язку: "інші причини - адресат відсутній".

Відповідно до ч. 4 ст. 124 КАС України, судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно з ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З рішенням суду першої інстанції відповідач ознайомлений 18 червня 20119 року, відповідно до заяви про видачу копії рішення від 18.03.2019 року(а.с.32). Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що з рішенням він ознайомився 17 липня 2019 року, оскільки дане твердження спростовується матеріалами справи.

Апеляційна скарга подана 15.07.2019 року, відповідно до штампу суду першої інстанції, тобто з пропуском строку, який не може бути поновлений, відповідно до ч.8 ст.283 КАС України.

Частиною 5 ст. 270 КАС України передбачено, що строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не можуть бути поновлено, а апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Суд зауважує, що процесуальні строки в окремих категоріях адміністративних справ встановлені у ст.270 КАС України, відповідно до ч.ч.1,5 якої на обчислення строків, встановлених статтями 273 - 277, 280 - 283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За приписами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, як неодноразово зазначав Верховний Суд встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи зазначене, а також той факт, що відповідачем пропущено строк подання апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність клопотання відповідача та про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 - без розгляду.

Керуючись 270,283 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/4892/18-а за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.