Справа № 640/18529/18
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 серпня 2019 року № 640/18529/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Ващенко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики

та комунальних послуг

до публічного акціонерного товариства "Київгаз"

про стягнення суми штрафу і пені

за участю представників сторін:

від позивача - Балабан Д.О.

від відповідача - Перепелиця С.Г.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - позивач, НКРЕКП), адреса: 03057, місто Київ, вулиця Смоленка, будинок 19 до публічного акціонерного товариства "Київгаз" (надалі - відповідач), адреса: 01103, місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, будинок 4б, в якій позивач просить стягнути з публічного акціонерного товариства "Київгаз" 1700000,00 грн в дохід державного бюджету України.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою НКРЕКП від 21 червня 2018 року №536 на публічне акціонерне товариство "Київгаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, затверджених постановою НКРЕКП від 13 січня 2010 року №12, Закону України "Про ринок природного газу", Порядку формування інвестиційних програм газопостачальних, газорозподільних, газотранспортних та газозберігаючих підприємств, затвердженого постановою НКРЕКП від 28 листопада 2011 року №2255, Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2493 (в редакції, що діяла з 06 травня 2016 року) та невиконання вимог пункту 1 та пункту 2 постанови НКРЕКП від 19 травня 2016 року №817 "Про накладення штрафу на публічне акціонерне товариство "Київгаз", необхідність усунення порушень та застереження щодо недопущення надалі порушень Ліцензійних вимог провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ" було накладено штраф у розмірі 850000,00 грн, яку відповідач отримав 09 липня 2018 року.

Станом на день звернення до суду вказана сума штрафу відповідачем не сплачена.

Крім того, у позовній заяві зазначено, що відповідачу було нараховано пеню у розмірі у 854250,00 грн.

Оскільки відповідно до умов чинного законодавства розмір пені не може перевищувати суми штрафу, загальна сума заборгованості становить 1700000,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на користь держави.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що позивачем в період з 25 вересня 2017 року по 23 жовтня 2017 року було проведено планову перевірку публічного акціонерного товариства "Київгаз" щодо дотримання останнім Ліцензійних умов провадження з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, за результатами якої складено акт від 23 жовтня 2017 року №180.

На підставі вказаного акта позивачем винесено постанову №536 від 21 червня 2018 року, якою до відповідача застосовано штраф у розмірі 850000,00 грн, зобов`язано вчинити дії та зобов`язано робочі органи позивача при наступному перегляді тарифу на послуги розподілу природного газу для публічного акціонерного товариства "Київгаз" розглянути питання щодо коригування річної планової тарифної виручки в сторону зменшення на загальну суму 124990,37 тис. грн.

За доводами представника відповідача вказана постанова НКРЕКП є протиправною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України, з огляду на те, що приймаючи вказану постанову позивачем порушено вимоги статті 250 Господарського кодексу України та статті 59 Закону України "Про ринок природного газу", оскільки постанова винесена більш ніж через 7 місяців після виявлення порушень, більш ніж через 17 місяців з дня вчинення порушень, та більш ніж через 7 місяців після проведення перевірки та оформлення акта від 23 жовтня 2017 року №180.

У зв`язку з чим, за доводами представника відповідача, пеня також до відповідача застосована протиправно.

У відповіді на відзив представник позивача послався на те, що постанова позивачем винесена у строки, визначені діючим законодавством, з дотримання процедури її прийняття, а тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача просив врахувати при розгляді справи по суті доводи відповідача, викладені у відзивах на позовну заяву.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні задоволено, вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №826/14215/18.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року провадження в адміністративній справі поновлено та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 05 серпня 2019 року заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Судом встановлено та проти чого не заперечували сторони, Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг з 25 вересня 2017 року по 23 жовтня 2017 року проведено планову виїзну перевірку дотримання відповідачем Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 23 жовтня 2017 року №180, який розглянуто на засіданні НКРЕКП 21 червня 2018 року.

За результатами розгляду на засіданні акта планової виїзної перевірки публічного акціонерного товариства "Київгаз" від 23 жовтня 2017 року №180, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг винесено постанову від 21 червня 2018 року №536 (Т.1, арк. 15-18), якою на публічне акціонерне товариство "Київгаз" за порушення підпункту 3.1.1. пункту 3.1 розділу ІІІ Ліцензійних умов з розподілу в частині надання НКРЕ звітності щодо провадження господарської діяльності з розподілу газу в установленому з розподілу газу в установленому НКРЕКП порядку та пункту 3.9 розділу ІІІ Ліцензійних умов з розподілу в частині дотримання вимог законодавства України, нормативно-технічних документів щодо якості надання послуг, а саме: частин другої та третьої статті 39 Закону у частині юридичної та організаційної належності оператора газорозподільної системи від інших видів діяльності на ринку природного газу, не пов`язаних з розподілом природного газу, та у частині неможливості посадових осіб оператора газорозподільної системи одночасно брати участь у господарській діяльності будь-якого суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного), який провадить діяльність з видобутку та/або постачання природного газу, та пункту 4.1 Порядку формування інвестиційних програм у частині виконання розділу І (2016 рік) Плану розвитку у повному обсязі відповідно до запланованих обсягів робіт у кількісному вираженні та обсягів фінансування у вартісному вираженні, передбачених джерелами фінансування інвестиційної програми, накладено штраф у розмірі 850000,00 грн.

У абзаці 2 пункту 1 резолютивної частини оскаржуваної постанови зазначено, що сума штрафу має бути сплачена до державного бюджету України у 30-денний строк з дня одержання копії постанови.

Копію вказаної постанови НКРЕКП від 21 червня 2018 року №536 публічне акціонерне товариство "Київгаз" отримало 09 липня 2018 року, що підтверджується наданою суду копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Т.1, арк. 19).

У зв`язку з несплатою відповідачем у встановлений строк суми штрафу, позивачем на вказану суму нарахованого пеню у розмірі 1,5% суми штрафу за кожен день прострочення, що станом на 14 жовтня 2017 року складає 854250,00 грн, проте, враховуючи положення статті 22 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", сума нарахованої пені, за доводами позивача, яка підлягає стягнення становить 850000,00 грн, а загальна сума заборгованості - 1700000,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII (надалі - Закон України від 22.09.2016 № 1540-VIII, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Роботу Регулятора забезпечують його центральний апарат і територіальні органи.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України від 22.09.2016 № 1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

У відповідності до частини 2 цієї ж статті Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Частиною 3 статті 3 Закону України від 22.09.2016 №1540-VIII передбачено, що основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

Статтею 14 Закону України від 22.09.2016 № 1540-VIII визначено порядок організації роботи Регулятора та прийняття рішень.

Згідно положень частин 1-5 статті 22 Закону України від 22.09.2016 №1540-VIII суб`єкти господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть відповідальність за правопорушення у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені законами України "Про природні монополії", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про ринок електричної енергії", "Про ринок природного газу", "Про трубопровідний транспорт", "Про теплопостачання", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" та іншими законами, що регулюють відносини у відповідних сферах. Посадові особи суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: 1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії. За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати адміністративні стягнення.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України "Про ринок електричної енергії", "Про природні монополії", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання".

Адміністративні стягнення застосовуються до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до Державного бюджету України. Протягом п`яти робочих днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати Регулятору документи, що підтверджують сплату штрафу. У разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.

Як встановлено судом, за наслідками розгляду на засіданні акта планової виїзної перевірки публічного акціонерного товариства "Київгаз" від 23 жовтня 2017 року №180, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг винесено постанову від 21 червня 2018 року №536, якою на відповідача накладено штраф у сумі 850000,00 грн, а в подальшому, на вказану суму штрафу нараховано пеню у розмірі 850000,00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2019 року у адміністративній справі №826/14215/18 за позовом публічного акціонерного товариства "Київгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, скасовано в частині, а саме, визнання протиправною і скасування пунктів 2, 3 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №536 від 21 червня 2018 року «Про накладення штрафу на ПАТ «Київгаз» та необхідності усунення порушень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ» та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. В решті рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 січня 2019 року - залишено без змін.

Наведене в сукупності свідчить про те, що станом на день розгляду адміністративної справи №640/18529/18 у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідача суми штрафу та нарахованої пені на загальну суму 1700000,00 грн, у зв`язку зі скасуванням постанови НКРЕКП від 21 червня 2018 року №536, якою на відповідача було накладено цю суму штрафу, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова

Повний текст виготовлено 07.08.2019.