Справа № 320/1047/19
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року № 320/1047/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Фастівтепломережа" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство "Фастівтепломережа" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № від 14 листопада 2018 року;

- визнати незаконними рішення та дії Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області щодо протиправного зарахування сплачених КП "Фастівтепломережа" згідно платіжних доручень №494 від 12.08.2015 на суму 168 000, 00 грн., №123 від 12.08.2015 на суму 50 000, 00 грн., №204 від 16.10.2015 на суму 380 139, 46 грн., №270 від 06.11.2015 на суму 500 000, 00 грн., №417 від 24.12.2015 на суму 500 000, 00 грн., №447 від 29.12.2015 на суму 1 000 000, 00 грн. грошових коштів з електронного рахунку № НОМЕР_1 на погашення податкового боргу, що виник до 01.07.2015;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області зарахувати грошові кошти у загальній сумі 2 598 139, 46 грн. сплачені КП "Фастівтепломережа" згідно платіжних доручень №494 від 12.08.2015 на суму 168 000, 00 грн., №123 від 12.08.2015 на суму 50 000, 00 грн., №204 від 16.10.2015 на суму 380 139, 46 грн., №270 від 06.11.2015 на суму 500 000, 00 грн., №417 від 24.12.2015 на суму 500 000, 00 грн., №447 від 29.12.2015 на суму 1 000 000, 00 грн. в рахунок сплати податкових декларацій з липня 2015 року по липень 2016 року, в тому числі, за липень 2015 року (від 20.08.2015 №) на суму 250 993 грн., за серпень 2015 року (від 21.09.2015 №) на суму 3 926 грн., за вересень 2015 року (від 20.10.2015 №) на суму 17 270 грн., за жовтень 2015 року (від 20.11.2015 №) на суму 581 360 грн., за листопад 2015 року (від 21.12.2015 №) на суму 481 148 грн., за грудень 2015 року (від 20.01.2016 №) на суму 608 483 грн., за січень 2016 року (від 19.02.2016 №) на суму 32 512 грн.;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області провести коригування в інтегрованій картці обліку податку на додану вартість на суму оплати цього податку КП "Фастівтепломережа" та зменшити суму боргу на 454 346,26 грн.

В основу визначення грошового зобов`язання на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення покладено висновки посадових осіб податкового органу про затримку сплати позивачем грошових зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів і послуг за 2015 та 2016 роки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковий орган самостійно без узгодження з комунальним підприємством зарахував платежі по податку на додану вартість строки сплати яких зазначені в платіжних дорученнях в інші строки на свій розсуд. Крім того, позивач стверджує, що не отримував копію акту камеральної перевірки на підставі якого було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача у письмовому відзиві, поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що податкове повідомлення-рішення є правомірним, підстави для його скасування відсутні, оскільки позивач порушив граничний строк сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що твердження представника податкового органу, зазначені в відзиві на позов, є помилковими та не відповідають дійсності. Так, представник зазначає, що на виконання вимог податкового законодавства по сплаті податку на додану вартість, підприємством, відповідно до декларацій за квітень - червень 2015 року на рахунок № НОМЕР_2 було сплачено кошти в загальній сумі 258875,93 грн.; після відкриття електронного рахунку № НОМЕР_3 для сплати самостійно узгоджених зобов`язань за податковими деклараціями з ПДВ за липень 2015 року - січень 2016 року у системі електронного адміністрування ПДВ відповідно до норм Податкового кодексу України на електронний рахунок позивача за період з 01.07.2015 по 31.12.2015 зараховано кошти в сумі 2598139,46 грн., у зв`язку з чим, на думку представника, комунальне підприємство виконало свої зобов`язання по сплаті ПДВ за період з липня 2015 року по січень 2016 року вчасно та в повному обсязі відповідно до чинного законодавства. Крім того, представник звертає увагу суду, що штраф за несвоєчасну сплату податку на додану вартість по податковим деклараціям за період з квітня 2015 року по вересень 2015 року застосовано посадовими особами податкового органу безпідставно, оскільки нормами Податкового кодексу України встановлені граничні строки застосування штрафних санкцій до платника податків, - не пізніше закінчення 1095 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової звітності та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, а якщо протягом цього строку податковим органом не визначено суму грошових зобов`язань, то платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання. Таким чином, на думку представника, оскільки штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку застосовані контролюючим органом лише в листопаді 2018 року, то у нього відсутні правові підстави для нарахування штрафу за період з квітня 2015 року по вересень 2015 року. Також, представник зазначає, що відповідач безпідставно нарахував позивачу штраф за несвоєчасну податкового повідомлення - рішення № від 10.03.2016, оскільки підприємство вказане рішення не отримувало, а отже воно вважається не узгодженим. Представник стверджує, що податковий орган має право списувати з електронного рахунку платника грошові кошти до відповідного бюджету тільки в межах узгоджених сум ПДВ, які задекларовані в системі електронного адміністрування і тільки після 01.07.2015, і не має права спрямовувати з даного рахунку грошові кошти на погашення податкового боргу, що виник в результаті несвоєчасної сплати податкових зобов`язань за податковими деклараціями до 01.07.2015. Просив суд позов задовольнити.

07.05.2019 представником позивача була подана до суду заява про уточнення позовних вимог.

Представником відповідача було подано до суду заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній зазначає, що контролюючий орган при проведенні камеральної перевірки позивача не виходив за межі 1095 днів, оскільки грошові суми, які було несвоєчасно сплачено підприємством відповідно до акта перевірки, фактично сплачено в 2016, 2017, 2018 роках. Представник, також, зазначає, що твердження позивача наявний, станом на 01.01.2015 у сумі 4657542,68 грн., податковий борг є незаконним не підтверджено жодними доказами. Представник наголошує на тому, що відповідно до положень статті 87 Податкового кодексу України та роз`яснень Вищого адміністративного суду України від 18.11.2014 №1602/11/10/14-14, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зараховувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, у зв`язку з чим, на його думку, оскаржуване податкове повідомлення - рішення винесено податковим органом правомірно. Просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 03.04.2019, відкладено на 14.05.2019 у зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

14 травня 2019 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Ураховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Комунальне підприємство "Фастівтепломережа" є юридичною особою, що зареєстрована 23.02.1993 (запис про державну реєстрацію в ЄДР від 05.03.2007 № 1 000837), як платник податків перебуває на обліку в Васильківському відділенні Фастівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

У вересні 2018 року посадовою особою Києво-Святошинського відділення ГУ ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість Комунального підприємства "Фастівтепломережа" за квітень 2015 року - січень 2016 року, березень 2016 року (акт перевірки від 05.09.2018 № 1166/10-36-54-01/05387624).

За результатами перевірки посадовою особою контролюючого органу встановлено, що позивач порушив вимоги пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме: перевіркою виявлено порушення граничного строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів і послуг".

З акту перевірки та розрахунку штрафних санкцій доданого до нього вбачається, що:

- по податковому повідомленню - рішенню № від 10.03.2016 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 29.08.2018, тобто із затримкою на 886 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 6049,40 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 1209,88 грн.;

- по податковому повідомленню - рішенню № від 10.03.2016 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 29.08.2018, тобто із затримкою на 886 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 8950,60 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 1790,12 грн.;

- по податковому повідомленню - рішенню № від 10.03.2016 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 27.08.2018, тобто із затримкою на 884 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 14846,20 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 2969,24 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.02.2016 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 26.07.2018, тобто із затримкою на 877 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 32512,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 6502,40 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.01.2016 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 30.05.2018, тобто із затримкою на 851 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 66448,85 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 13289,77 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.01.2016 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 07.05.2018, тобто із затримкою на 828 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 170000,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 34000,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.01.2016 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 24.04.2018, тобто із затримкою на 815 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 21000,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 4200,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.01.2016 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 19.04.2018, тобто із затримкою на 810 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 100000,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 20000,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.01.2016 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 06.04.2018, тобто із затримкою на 797 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 65000,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 13000,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.01.2016 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 05.03.2018, тобто із затримкою на 765 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 100000,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 20000,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.12.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 11.01.2018, тобто із затримкою на 743 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 36192,45 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 7238,49 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.01.2016 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 09.02.2018, тобто із затримкою на 741 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 86034,20 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 17206,84 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.12.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 08.12.2017, тобто із затримкою на 709 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 37706,55 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 7541,31 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.12.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 08.12.2017, тобто із затримкою на 709 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 97293,45 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 19458,69 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.12.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 14.11.2017, тобто із затримкою на 685 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 61621,55 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 12324,31 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.12.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 14.11.2017, тобто із затримкою на 685 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 38378,45 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 7675,69 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.12.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 26.09.2017, тобто із затримкою на 636 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 45000,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 9000,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.12.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 31.08.2017, тобто із затримкою на 610 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 36321,55 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 7264,31 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.12.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 31.08.2017, тобто із затримкою на 610 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 28678,45 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 5735,69 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.12.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 28.07.2017, тобто із затримкою на 576 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 90000,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 18000,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.12.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 27.06.2017, тобто із затримкою на 545 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 9955,60 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 1991,12 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 25.04.2017, тобто із затримкою на 512 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 73075,45 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 14615,09 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 21.03.2017, тобто із затримкою на 477 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 70000,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 14000,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 16.03.2017, тобто із затримкою на 472 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 235000,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 47000,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 06.03.2017, тобто із затримкою на 462 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 20000,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 4000,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 03.02.2017, тобто із затримкою на 431 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 9800,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 1960,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.10.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 26.12.2016, тобто із затримкою на 423 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 17270,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 3454,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 23.01.2017, тобто із затримкою на 420 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 124170,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 24834,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 30.12.2016, тобто із затримкою на 396 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 35000,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 7000,00 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 27.12.2016, тобто із затримкою на 393 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 14314,55 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 2862,91 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.08.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 27.07.2016, тобто із затримкою на 332 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 3569,05 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 713,81 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.09.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 26.08.2016, тобто із затримкою на 331 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 3926,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 785,20 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.08.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 26.07.2016, тобто із затримкою на 331 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 70504,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 14100,80 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.08.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 29.06.2016, тобто із затримкою на 304 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 121588,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 24317,60 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.05.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 25.04.2016, тобто із затримкою на 299 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 88999,75 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 17799,95 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.08.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 16.06.2016, тобто із затримкою на 291 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 55331,95 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 11066,39 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.06.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 28.03.2016, тобто із затримкою на 272 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 997,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 199,40 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.05.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 26.02.2016, тобто із затримкою на 272 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 32512,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 6502,40 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 17.07.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 25.04.2016, тобто із затримкою на 270 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 131452,00 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 26290,40 грн.;

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.05.2015 оплату податкового зобов`язання позивачем було проведено 16.02.2016, тобто із затримкою на 262 календарних дні. Згідно вимог п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України на суму боргу 12232,25 грн. було застосовано 20% штрафу, сума штрафної санкції склала 2446,45 грн.

Судом встановлено, що копію акту перевірки від 05.09.2018 №1166/10-36-54-01/05387624 було направлено контролюючим органом на адресу позивача та отримано останнім 14.09.2018, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №561, наявного в матеріалах справи.

За результатом перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області на підставі підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пункту 76.3 статі 76, статті 102, пункту 126.1 статті 126, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.11.2018 №, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) на загальну суму 454 346,26 грн. (20% від 2 271 731,30 грн. (загальна сума боргу)).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в порядку адміністративного оскарження, однак за результатом розгляду скарги, Державною фіскальної службою України прийнято рішення № 4513/6/99-99-11-06-01-25 від 29.01.2019, яким податкове повідомлення-рішення від 14.11.2018 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

У подальшому позивач звернувся з даним позовом до суду.

У позовній заяві, позивач стверджував, що не отримував копію акта камеральної перевірки на підставі якого було прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.11.2018 №, однак, суд на підставі копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №561, доданої відповідачем до відзиву, встановив що вказане твердження не відповідає дійсності.

Крім того, судом на підставі даних інтегрованої картки платника податку на додану вартість КП "Фастівтепломережа", копія якої була додана відповідачем до відзиву на позовну заяву, встановлено, що станом на 01.01.2015 позивач мав податковий борг у загальній сумі 5423308,51 грн., з яких: 4657542,68 грн. - недоїмка за основним платежем; 765765,83 грн. - пеня.

Суд також встановив, що позивач сплачував грошові зобов`язання з податку на додану вартість за відповідні податкові (звітні) періоди у 2015-2016 роках, однак кошти, що надходили в оплату поточних податкових зобов`язань, були автоматично зараховані податковим органом в рахунок погашення податкового боргу минулих податкових (звітних) періодів, рух грошових коштів по бюджетному рахунку підтверджується даними інтегрованої облікової картки позивача.

Оскільки внаслідок погашення податкового боргу, що виник у минулих податкових (звітних) періодах, податкові зобов`язання за звітний податковий період погашались із запізненням, податковий орган застосував до позивача штраф на підставі підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пункту 76.3 статі 76, статті 102, пункту 126.1 статті 126, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з вимогами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Зокрема, сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

У силу положень пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України в разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З аналізу положень пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України убачається, що законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахувати коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу (крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, в разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даній справі судом встановлено, що податковий орган здійснював зарахування коштів, що надходили від позивача в оплату поточних податкових зобов`язань, на погашення податкового боргу минулих податкових періодів. Це означає, що податковий орган діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Водночас, сплата платником податків податкового зобов`язання перед погашенням податкового боргу, тобто з порушенням приписів пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, внаслідок чого податковий орган здійснював зарахування коштів на погашення податкового боргу замість платника податків, не може вважатися належною сплатою податкового зобов`язання і тягне за собою відповідальність, передбачену пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Аналогічна правовий висновок щодо застосування положень статей 87 та 126 Податкового Кодексу України викладено в постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №808/2290/17, від 11.09.2018 у справі №813/3722/17, від 26.03.2019 у справі №810/315/17.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.