Справа № 200/9647/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відстроченні сплати судового збору

06 серпня 2019 р. Справа №200/9647/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши адміністративний позов Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши адміністративний позов Головного управління ДФС у Донецькій області

до відповідача: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі примусового виконання рішень

про: визнання протиправною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області від 08.07.2019 року ВП № 58872581 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДФС у Донецькій області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі примусового виконання рішень про визнання протиправною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області від 08.07.2019 року ВП № 58872581 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Разом з адміністративним позовом позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі.

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач посилається на те, що витрати органів ДФС здійснюються виключно за рахунок Державного бюджету України при наявності відповідного фінансування, яке надається періодично та не в повному обсязі.

Розглянувши клопотання позивача суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами ст. 2 вищевказаного Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Суд зазначає, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у

З наведеного вбачається, що якщо майновий стан особи не дає можливості оплатити судові витрати, суд на свій розсуд за клопотанням особи може прийняти одне з таких рішень:

- зменшити розмір належних до оплати судових витрат;

- звільнити особу від оплати судових витрат повністю або частково;

- відстрочити оплату судових витрат на визначений строк;

- розстрочити оплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, суд зазначає, що відстрочення особі сплату судового збору є правом, а не обов`язком суду та зважаючи на той факт, що ненадходження коштів (обов`язкових платежів) до Державного бюджету ускладнюють виконання державою своїх функцій, у тому числі і соціальних.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.05.2010 року у справі Пелевін проти України, зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі зазначено, що вимога сплатити судовий збір цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму від ВССУ 17.10.2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Доказів, які б свідчили про відсутність у позивача коштів на сплату судового збору, останнім не надано, а саме лише посилання позивача на те, що органи ДФС фінансуються виключно за рахунок Державного бюджету України при наявності відповідного фінансування, яке надається періодично та не в повному обсязі суд вважає недостатнім для відстрочення останньому сплати судового збору.

Крім того, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов`язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про відмову в задоволені клопотання Головного управління ДФС у Донецькій області про відстрочення сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Донецькій області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя В.В. Олішевська