Справа № 460/1333/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2019 року м. Рівне №460/1333/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просить суд: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в зарахуванні до загального стажу роботи періоду роботи у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " з 2 червня 2018 року, де останньою відпрацьовано 23, 26, 19 людино-днів; 2) зобов`язати відповідача зарахувати до загального стажу роботи позивача період роботи у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " з 2 червня 2018 року, де останньою відпрацьовано 23, 26, 19 людино-днів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 2 червня 2018 року на підставі наказу Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича» від 1 червня 2018 року № 89-к вона була прийнята на роботу до Господарства на посаду підсобного робітника по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день. Протягом червня - серпня 2018 року позивачем було відпрацьовано відповідно 23, 26 та 19 людино-днів. 22 серпня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком як жінці яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п`ятьох і більше дітей. Проте, як вказує позивач в позовній заяві, відповідач відмовив позивачу в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи у Фермерському господарстві «Федаса Віктора Васильовича » та, відповідно, призначенні пенсії у зв`язку з тим, що в ході перевірки у Фермерському господарстві « Федаса Віктора Васильовича » первинних документів не підтвердився факт зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції. Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача та вважає її протиправною, оскільки факт її зайнятості у сільськогосподарському виробництві у Фермерському господарстві «Федаса Віктора Васильовича» протягом червня-серпня 2018 року в повній мірі підтверджується записами в її трудовій книжці та довідках Господарства від 22 серпня 2018 року №№ 225-227, які були надані відповідачу одночасно з заявою про призначення пенсії. Крім того, позивач звертає увагу на те, що відповідні обставини також підтверджуються свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , нотаріально посвідченні письмові покази яких долучені нею до матеріалів справи. За наведених обставин, позивач просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що відповідно до пункту 7 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», на пільгових умовах призначається пенсія жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей, незалежно від віку і трудового стажу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На виконання пункту 7 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 16 травня 1992 року № 244. Згідно з нормами вказаної Постанови, пенсії призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу за наявності наступних умов: 1) жінки, які працюють в сільськогосподарському виробництві; 2) виховали п`ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в т.ч. усиновлених; 3) робота у сільськогосподарському виробництві має бути постійною у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Відповідач вказує, що протягом 23-24 жовтня 2018 року його посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області була проведена перевірка достовірності документів про факт роботи та постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича ", за наслідками якої складений акт від 24 жовтня 2018 року за № 68. Під час проведення вказаної перевірки, бухгалтерські та інші документи (накладні, рахунки, акти виконаних робіт тощо) щодо придбання палива, насіння, гербіцидів, інших товарів та документи щодо реалізації сільськогосподарської продукції надані не були у зв`язку з їх відсутністю. Відповідно до книги наказів за 2017-2018 роки всього за період з 31 травня 2017 року по 08 жовтня 2018 року видано 74 проектів наказів про прийняття та звільнення підсобних робітників. Інших наказів, в тому числі про надання щорічних відпусток тощо, книга наказів не містить. На сторінці 11 книги наказів є запис про прийняття на роботу на повний робочий день підсобним робітником по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції позивача з 2 червня 2018 року (проект наказу від 1 червня 2018 року № 89-к). Тобто, книга наказу містить проект наказу, який керівником господарства не підписаний. З цього факту можна зробити висновок, що записи в трудовій книзі позивача про прийняття на роботу відповідно до наказу від 1 червня 2018 року № 89-к має фіктивний характер та не відповідають дійсності. Крім того, заяви працівників про прийняття на роботу та звільнення з Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича» також відсутні. Крім того, під час перевірки надана підшивка табелів обліку робочого часу, по яких проводиться нарахування заробітної плати за період з 1 січня по 31 жовтня 2018 року. При цьому, всі табелі обліку робочого часу за названий період заповнені одним чорнилом і одним почерком, графа "посада" і графа "розряд" не заповнені. Також, відповідач звернув увагу на те, що 27 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомостей про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 (керівник Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича») з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України (номер кримінального провадження 0000569). Таким чином, відповідач вказує на те, що в ході проведення перевірки у Фермерському господарстві « Федаса Віктора Васильовича » встановлено відсутність первинних документів, які підтверджують зайнятість позивача у сільськогосподарському виробництві, у зв`язку з чим було прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах. Одночасно, відповідач звернув увагу на те, що в силу вимог чинного законодавства він не наділений повноваженнями щодо зарахування будь-якого періоду роботи до страхового стажу поза межами призначення чи перерахунку пенсії. Оскільки відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії позивачу, а відтак розрахунок страхового стажу останньої та зарахування до нього певних періодів роботи не належить до його компетенції. Також, відповідач звернув увагу на пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки відповідь на його заяву була надана листом від 7 листопада 2018 року за № 1985/04, а до суду з вказаним позовом позивач звернувся 7 червня 2019 року. З огляду на наведене, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

7 червня 2019 року позовна заява надійшла до суду.

12 червня 2019 року ухвалою суду позовна заява залишалася без руху.

24 червня 2019 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позову.

3 липня 2019 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також, вказаною ухвалою витребовані письмові докази у Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича».

11 липня 2019 року до суду від Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича» надійшли витребовувані судом письмові докази.

22 липня 2019 року позивач подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналів нотаріально посвідчених показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

26 липня 2019 року відповідач подав до суду клопотання про продовження строку для подання відзиву.

30 липня 2019 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву.

1 серпня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

22 серпня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком як жінці яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п`ятьох і більше дітей.

Листом від 7 листопада 2018 року відповідач повідомив позивачу про відмову в призначенні пенсії. Вказану відмову відповідач мотивував тим, що за даними акту перевірки достовірності документів про факт роботи та постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції для призначення пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 24 жовтня 2018 року № 64, у фермерському господарстві « Федаса Віктора Васильовича » відсутні первинні чи будь-які інші документи, що підтверджують ручне прополювання , просапування та збирання технічних культур. Відсутні склади для їх зберігання, Також документально не підтверджено нарахування заробітної плати та відрахування з фонду заробітної плати податків та зборів. Таким чином, оскільки факт постійної зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції у Фермерському господарстві « Федаса Віктора Васильович не підтверджується первинними документами», тому підстави призначення їй пенсії відповідно пункту 7 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відсутні.

Позивач, не погоджуючись з такою відмовою та вважаючи її протиправною, звернулася до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Пунктом 7 частини другої статті 114 Закону № 1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання пункту 7 частини другої статті 114 Закону № 1058 пунктами 1, 2, постанови Кабінету Міністрів від 16 травня 1992 року № 244 (в редакції постанов Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 року № 478, від 24 квітня 2019 року № 362) установлено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу. Право на пенсію на вказаних у пункті І цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Обчислення заробітку, призначення та виплата таких пенсій провадяться відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, основними умовами, для призначення жінці пенсії, передбаченої пунктом 7 частини другої статті 114 Закону № 1058, є:

- виховання нею не менше п`яти дітей (в тому числі усиновлених), причому остання дитина має досягти 14-річного віку;

- зайнятість на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві на час звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 травня 2018 року по справі № 211/2323/17 (2-а/211/150/17), провадження № К/9901/7041/18.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Також, пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Аналіз наведених вище норм права дозволяє прийти до висновку про те, що документами, які підтверджують участь в сільськогосподарському виробництві, є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи та уточнююча довідка у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 22 листопада 2018 року по справі № 822/1241/15, адміністративне провадження № К/9901/4712/18, К/9901/4711/18.

Згідно з записом № 10 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , 2 червня 2018 року її було прийнято на роботу до Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича» підсобним робітником по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день. Жодних виправлень чи неточностей такий запис не містить.

Згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11). Окрім того, Господарство також здійснює розведення інших тварин (КВЕД 01.49), допоміжну діяльність у рослинництві (КВЕД 01.61), інші види перероблення та консервування фруктів і овочів (КВЕД 10.39), оптову торгівлю зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21) та оптову торгівлю м`ясом і м`ясними продуктами (КВЕД 46.32).

За наведених обставин, на переконання суду, записом № 10 в трудовій книжці позивача в повній мірі підтверджується зайнятість останньої на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві.

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на висновки акта перевірки достовірності документів про факт роботи та постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у фермерському господарстві для призначення пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 24 жовтня 2018 року за № 68 щодо відсутність первинних документів, які підтверджують зайнятість позивача у сільськогосподарському виробництві, оскільки доказів на підтвердження того, що запис № 10 в трудовій книжці останньої був у встановленому законом порядку визнаний недійсним, нечинним або таким, що внесений помилково, відповідачем суду не надано та судом в ході судового розгляду справи по суті не встановлено.

Також, суд вважає безпідставним покликання відповідача на те, що 27 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомостей про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України (номер кримінального провадження 0000569), з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Аналіз змісту вказаної вище норми дозволяє прийти до висновку, що обґрунтовуючи заперечення проти позову відповідач може посилатися лише на докази, які були покладенні ним в основу оскаржуваного рішення, тобто фактично перебували у нього в наявності на момент прийняття спірного рішення.

Зміст листа відповідача від 7 листопада 2018 року за № 1985/04 свідчить на користь того, що рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах було прийняте ним станом на 7 листопада 2018 року.

Разом з тим, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з відповідного реєстру.

Таким чином, суд вважає, що обставини щодо здійснення досудового розслідування за фактом вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення не могли бути відомі відповідачу станом на 7 листопада 2018 року та, відповідно, покладені в основу спірного рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що у відзиві на позовну заяву містяться численні посилання відповідача на обставини, які були встановленні посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області під час проведення перевірки у Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича », зокрема: відсутність бухгалтерських та інші документів (накладні, рахунки, акти виконаних робіт тощо) щодо придбання палива, насіння, гербіцидів, інших товарів та документів щодо реалізації сільськогосподарської продукції; відсутність касових та банківських документів про виплату авансу та заробітної плати, сплати податків; відсутність знарядь праці для виконання робіт, пов`язаних з вирощуванням та переробкою сільськогосподарської продукції; відсутність зернових сховищ (складів) для зберігання технічних та зернових культур на території Господарства тощо. Окрім того, відповідач зазначає про наявність в Єдиному державному реєстрі судових рішень великої кількості судових рішень про стягнення з Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича» коштів у зв`язку з наявністю заборгованості, усунення перешкод у користуванні майном та інші.

Разом з тим, суд не надає правову оцінку вказаним вище обставинам, оскільки вони не входять до предмета доказування в даній справі.

Також, суд вважає безпідставним твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом, з огляду на таке.

За правилами частин першої, другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

22 серпня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії.

Листом від 7 листопада 2018 року за № 1985/04 відповідач повідомив позивачу про відмову в призначенні пенсії.

При цьому, копію вказаного вище листа відповідач направив позивачу лише 3 січня 2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копію поштового конверту.

Доказів на підтвердження протилежного відповідачем суду не надано та судом в ході судового розгляду справи не встановлено.

Таким чином, перебіг шестимісячного строку звернення до суду не міг розпочатися раніше, ніж з 4 січня 2019 року та відповідно не міг закінчитися раніше ніж 4 липня 2019 року.

Матеріалами справи підтверджується, що вказаний позов поданий позивачем до суду 6 червня 2019 року, тобто в межах строку визначено КАС України.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності суд прийшов до висновку про те, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії позивачу прийняте в супереч вимогам до рішення суб`єкта владних повноважень, встановлених частиною другою статті 2 КАС України, а тому є протиправним та належить до скасування.

Вказане свідчить про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення його прав відповідачем та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позовна заява не містить вимог про визнання протиправною відмови відповідача щодо призначення пенсії позивачу та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію.

Натомість, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до загального стажу роботи періоду роботи у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " та зобов`язання відповідача зарахувати до загального стажу роботи позивача період роботи у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича ".

В даному випадку, суд вважає, що при зверненні до суду позивачем був обраний неправильний спосіб захисту порушеного права, позаяк, зміст листа відповідача від 7 листопада 2018 року за № 1985/04 свідчить на користь того, що фактично було порушено право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, а не на правильний обрахунок страхового стажу останнього.

При цьому, на переконання суду, зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача певного періоду роботи жодним чином не відновить його порушене право на призначення пенсії, а відтак прийняття судом такого рішення не буде вважатися ефективним способом захисту в розумінні КАС України.

За приписами пункту 10 частини другої статті 245 КАС України, в разі задоволення позову суд може прийняти рішення, застосувавши інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи зміст та характер спірних правовідносин між сторонами, суть порушеного права позивача, суд вважає, що в даному випадку таким способом захисту буде прийняття судом рішення про визнання протиправною відмови відповідача щодо призначення пенсії позивачу на підставі поданої нею заяви та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає, що в адміністративному позові позивачем заявлена одну вимога немайнового характеру, оскільки вимога про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача певного періоду його роботи, є похідною від вимоги про визнання протиправною відмови відповідача в зарахуванні такого періоду роботи до страхового стажу.

Тобто, за подання до суду даного позову останньому належало сплатити судовий збір в розмірі 768,40грн.

Проте, згідно з наявним в матеріалах справи оригіналом квитанції від 6 червня 2019 року № 7921129 позивачем сплачений судовий збір в сумі 1536,80грн.

Відтак, кошти в сумі 768,40грн. суд уважає коштами судового збору, внесеними у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Станом на час розгляду справи клопотання про повернення коштів судового збору сплачених в більшому розмірі, ніж встановлено законом, від позивача не надходило, отже у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про повернення зазначеного судового збору.

Щодо решти судового збору в сумі 768,40грн, то він підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до частини першої статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі поданої нею заяви від 22 серпня 2018 року.

Зобов`язати Костопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22 серпня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Костопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (35000, Рівненська обл., Костопільський р-н, м. Костопіль, вул. Бурова, 17А/3, ).

Суддя Комшелюк Т.О.