Справа № 214/5935/18
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/5935/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 серпня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання - Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора відділення безпеки дорожнього руху Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Іванюка Сергія Володимировича про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 10.09.2018 року, в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача; скасувати постанову серії НК №768213 від 16.08.2018 року, винесену відповідачем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 16.08.2018 року інспектором ПП Іванюком С.В. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП за начебто не виконання останнім п.31.1 ПДР України, ДСТУ 3649 під час керування транспортним засобом марки Рута, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі по вул. Бикова біля буд.10 в м. Кривому Розі, який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів та мав технічну несправність - несправний привід відкривання аварійного виходу, а також були відсутні позначення аварійного виходу. Позивач вважає, що оскаржувана ним постанова є незаконною, а викладені в ній обставини не відповідають дійсним. До того ж постанова не містить відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, що дає підстави вважати, що при складанні постанови інспектор не мав доказів вчинення ним правопорушення. В постанові не вказано конкретний підпункт п.31.1 ПДР України, пункт ДСТУ 3649, який він начебто порушив, як і не вказано належним чином всіх даних цього нормативного акта. Зауважив, до транспортний засіб, яким він керував, був у технічно справному стані. З огляду на відсутність підстав для притягнення його до відповідальності позивач вважає, що дії інспектора були протиправними, а винесена ним постанова - незаконною.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року за результатами повторного автоматизованого розподілу справу прийнято до провадження призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.43).

Позивач та його представник ОСОБА_2 правом на участь в судовому засіданні не скористались, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав відзив на позов з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с.33-38). В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що 16.08.2018 року під час здійснення патрулювання ним було виявлено транспортний засіб марки Рута, р/н НОМЕР_1 , водій якого працював в режимі маршрутного таксі та мав невідповідності вимогам і стандартам - п.7.8 ДСТУ 3649 «Вимоги до інших елементів конструкції», п.5.5.5.1 ДСТУ 28345-89, а саме аварійні виході в транспортному засобі не позначені зовні. Після зупинки з`ясувалось, що в автомобілі пристрої відчинення аварійного виходу в несправному стані. З дотриманням вимог закону, він відрекомендувався водієві відповідно до вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомив причину зупинки, попросив пред`явити водійське посвідчення та документи на автомобіль. Встановивши особу водія, яким виявився ОСОБА_1 , виконавши вимоги ст.278 КУпАП та роз`яснивши водієві його процесуальні права, він перейшов до розгляду справи по суті. З`ясувавши фактичні обставини справи, він прийшов до висновку про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, виніс постанову серії НК №768213, наклавши на водія штраф в сумі 680 грн. Доводи позивача щодо допущення ним порушення вимог ст.283 КУпАП, а саме не зазначення в постанові технічного засобу, яким здійснено фото-, відеофіксацію порушення, просив оцінити критично, посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену в справі №536/583/17. Факт наявності порушення відповідач підтверджує фотознімками та відеодоказами, долученими до відзиву. Щодо вимоги позивача про визнання його дій протиправними зазначив, що в розумінні ст.286 КАС України при розгляді судом даної категорії справ суд не має повноважень на прийняття такого рішення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис на диску DVD-R, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

16.08.2018 року інспектором відділення безпеки дорожнього руху полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП Іванюком С.В. винесено постанову серії НК №768213 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП із накладенням штрафу 680 грн. (а.с.10). Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 16.08.2018 року о 05.00 год. водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Бикова біля буд.10 в м. Кривому Розі, керував транспортним засобом марки Рута, р/н НОМЕР_1 , в режимі маршрутного таксі та мав технічні несправності, а саме відсутня ручка дверей аварійного виходу, відсутнє зазначення аварійного виходу. Своїми діями водій порушив п.31.1 ПДР України, ДСТУ 3649.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.121 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглянута безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення поліцейським як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП.

Разом з тим, перевіряючи правомірність винесення оскаржуваної постанови суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозицією ч.2 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені ч.1 ст.121 КУпАП (системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів, чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється), або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.33 Закону України, «Про дорожній рух», технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

За вимогами ч. 2 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» експлуатація транспортних засобів також забороняється в разі: порушення вимог щодо їх переобладнання; порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв; виявлення технічних несправностей і невідповідності вимогам правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також неукомплектованості відповідно до призначення.

Згідно з п.31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.31.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів,правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху; б) якщо вони не пройшли обов`язків технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю); в) якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів; г) у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв. Додатковий чіткий перелік технічних несправностей та вимог відповідності, у разі настання яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством визначено нормами п. 31.4 ПДР, в тому числі п.п.31.4.7 - інші елементи конструкції, зокрема: не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх в дію та ін.

Наказом МВС України від 13.10.2008 року №534 затверджено Порядок здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів, який визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекції перевірок технічного стану транспортних засобів під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами, які здійснюються у випадку наявних ознак, що свідчать про технічну несправність транспортних засобів.

Відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року №73 у своїй діяльності патрульна поліція керується також Наказами МВС. Зазначений Порядок не втратив чинність та спрямований на встановлення наявних ознак, що свідчать про технічну несправність транспортних засобів. Оскільки у Департаменті патрульної поліції відсутній спеціальний нормативний акт, який би врегульовував дану процедуру, за аналогією закону застосовується Порядок здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, який не втратив чинність та не скасований.

Згідно з п.п.3, 4 розділу II Порядку №534, зупинення і перевірка колісних транспортних засобів здійснюється у випадку наявних ознак, що свідчать про їх технічну несправність або забруднення ними навколишнього середовища. Технічний стан та обладнання транспортних засобів під час їх експлуатації перевіряється візуально та з використанням засобів вимірювальної техніки відповідно до ДСТУ 3649:2010.

ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій М, МG, N. NG, О, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на колісних транспортних засобах, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Як слідує з п.6.8.8 ДСТУ 3649:2010, замки дверей кузова (кабіни), капота, багажника, засуви бортів вантажної платформи, засуви горловин цистерн, механізми регулювання і пристрої фіксування сидіння водія та пасажира, органи або пристрої, призначені для відчинення та зачинення дверей автобусів та тролейбусів, аварійні виходи та пристрої їхнього задіювання (відчинення), приводи відчинення (зачинення) дверей, сигналізація роботи дверей і сигнал вимоги зупинки, пристрій обігрівання та обдування вітрового скла, протиугінний пристрій мають бути роботоздатні.

Згідно з п.3 Розділу І Порядку №534, за результатами перевірки складається акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу за формою, наведеною у додатку до цього Порядку. У формі акта передбачено розділ для відображення результатів перевірки несправностей, перелічених зокрема в п.п. 31.4.7 ПДР України. Згідно з п.8 розділу II Порядку №534 результати перевірки можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Натомість акт перевірки технічного стану автомобіля згідно з Порядком №534 стосовно такої технічної несправності як відсутня ручка дверей аварійного виходу не складався.

Посилання інспектора в постанові щодо відсутності позначення аварійного виходу в транспортному засобі суд оцінює критично, оскільки таке порушення не входить в об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 КУпАП, а наявність/відсутність такого маркування положеннями ДСТУ 3649:2010 не регламентована.

Посилання інспектора у відзиві на допущення позивачем порушення п.5.5.5.1 ГОСТ 28345-89 (Правила ЕЭК ООН №52) щодо обов`язковості позначення аварійного виходу відповідним написом суд вважає безпідставним з огляду на те, що, по-перше, в постанові відповідач не зазначив про допущення таких порушень позивачем, а, по-друге, ГОСТ 28345-89 (Правила ЕЭК ООН №52) не діють на території України взагалі.

Посилання позивача на те, що його вина не доведена та те, що інспектором не зазначено точного підпункту п.31 ПДР України, який він порушив (зокрема з розділу п.31.4), та положень ДСТУ 3649:2010, суд бере до уваги, оскільки відповідно до імперативних приписів ст.283 КУпАП їх зазначення в постанові є обов`язковим.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Інкримінуючи ОСОБА_1 порушення п.31.1 ПДР України, ДСТУ 3649, відповідач посилався на наявність в транспортному засобі, призначеному для перевезення пасажирів, технічної несправності, в підтвердження чому надав відеозапис на диску та долучив фотознімки.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Так, ч.1 ст.40 Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції, фотознімки можуть бути доказом у справі лише у тому випадку, коли вони зафіксовані у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи не вбачається, який саме засіб відео фіксації був використаний. В той же час, всупереч приписам ст.283 КУпАП, відеозапис не було зазначено в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення в графі 9 «До постанови додається», як і не досліджено під час розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, адже жодних посилань на нього в постанові немає. Вказані обставини виключають можливість прийняття відеозапису у якості належного доказу по справі. Таку позицію висловив і Верховний Суд у своїх постановах від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а, від 15.11.2018 року у праві №524/5536/17.

Більш того, під час активування дисків, наданих відповідачем суду, встановлено, що вони не містять маркування та запис на диску а.с. 39 відсутній, а на диску на а.с. 52 містяться дві фотографії, з яких незрозуміло де вони зроблені. Інших допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесеної ним постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП відповідач до суду не надав.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За даних обставин заперечення, наведені відповідачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача, котра в сукупності з наявними доказами, рядом сумнівів щодо доведеності його вини, які тлумачаться на користь позивача, є свідченням недоведеності наявності в діях ОСОБА_1 події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи сукупність викладених обставин та доведеність неправомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям справи у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Натомість суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині визнання протиправними дій відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки прийняття такого рішення не передбачено ст.286 КАС України, в той час як скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи вже є дієвим способом захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, звільненого від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому вони підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора відділення безпеки дорожнього руху Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Іванюка Сергія Володимировича про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Постанову серії НК №768213 від 16.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, винесену інспектором відділення безпеки дорожнього руху Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Іванюком Сергієм Володимировичем - скасувати, а справу закрити.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду складено та підписано 06.08.2019 року.

Суддя Гринь Н.Г.