Справа № 640/5555/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 серпня 2019 року м. Київ № 640/5555/19

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Комунального підприємства електомереж зовнішнього освітлення м. Києва "Київміськсвітло"

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України особі управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області

про визнання протиправним та скасування сертифіката

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Комунальне підприємство електомереж зовнішнього освітлення м. Києва "Київміськсвітло" із позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування сертифіката серії ІУ №76 від 15.09.2017.

Разом із позовною заявою, позивач заявив клопотання про поновлення адміністративного строку на звернення до суду, яке обґрунтовано тим, що останній скористався можливістю досудового вирішення спору, за результатами якого отримав відповідь Державної архітектурно-будівельної інспекції України лише 08.10.2018, а тому останнім строком на звернення до суду, на думку позивача слід вважати 08.04.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2019 залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, про які вказано в ухвалі.

На підтвердження обставин пропуску строку на звернення до суду, позивачем зазначено, що об`єкт капітальний ремонт мережі архітектурно-декоративного освітлення мосту Метро через річку Дніпро у місті Києві входить до числа об`єктів, стосовно яких відкрито кримінальне провадження №0002273 від 17.07.2017, у тому числі щодо невиконання капітального ремонту вказаного об`єкта. Відсутність інформації про результати кримінального провадження № 0002273 в частині визнання завідомо неправдивими Актів готовності об`єктів до експлуатації по об`єктам, роботи на яких виконувались в 2017 році ТОВ «ГК Беті», по суті, позбавила КП «Київміськсвітло» можливості захистити інтереси підприємства/територіальної громади м. Києва в судовому провадженні по кримінальній справі № 0002273, саме тому КП «Київміськсвітло» звернулося до Окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування Сертифіката.

Однак суд зазначає, що наявність відкритого кримінального провадження по справі №0002273 не може перешкоджати для звернення до Окружного адміністративного суду із позовом про захист прав та інтересів у публічно-правовому спорі, у зв`язку з чим, наведені позивачем обставини пропуску процесуальних строків не визнаються судом поважними.

Отже, позивач звернувся до суду із пропуском встановленого законодавством строку для оскарження.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частинами 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто, як вбачається з аналізу викладених норм, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним, воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Олександр Волков проти України» в контексті порушення статті 6 Конвенції, зазначив, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), пункт 51, Reports 1996-IV).

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу у зв`язку з тим, що відсутні поважні причини пропуску строку звернення до суду та, відповідно, підстави для поновлення строку звернення до суду.

Керуючись ст. 123, п. 9 ч. 3 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви надіслати позивачу негайно.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293 -- 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) .

Суддя А.С. Мазур