Справа № 480/101/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: В.О. Павлічек
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2019 р. Справа № 480/101/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.04.2019, по справі № 480/101/19
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання протиправним та скасування розпорядження в частині,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.11.2018 року № 1383 в частині оголошення майору ОСОБА_1 - заступнику військового комісара - начальнику відділення комплектування Сумського міського військового комісаріату догани.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.11.2018 року № 1383 в частині оголошення майору ОСОБА_1 - заступнику військового комісара - начальнику відділення комплектування Сумського обласного військового комісаріату догани.

Сумський обласний військовий комісаріат, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального, процесуального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в силу ст. 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Селекторна нарада 05.11.2018 року, щодо якої виникли спірні питання, проводилась в період осіннього призову, а тому стосувалась питань, що віднесені до відповідальності їх виконання саме позивачем. Позивач приймав участь у нараді, а отже отримав необхідну інформацію щодо неналежного виконання своїх обов`язків. Крім того, відповідно до оскаржуваного розпорядження від 06.11.2018 року даний документ було передано засобами електронного зв`язку в день прийняття та отримано Сумським МВК того ж дня.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, наказом Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України № 439 від 27.09.2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника військового комісара - начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.10.2018 року № 370, позивач прийняв справи та посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 та приступив до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою.

Розпорядженням Сумського обласного військового комісара № 1383 від 06.11.2018 року за результатами проведення селекторної наради об 08.00 05.11.2018 року військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 з керівним складом М(Р)ВК Сумської області, заступнику військового комісара-начальнику відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 майору ОСОБА_1 за непідготовленість до селекторної наради було оголошено догану.

Не погодившись із прийнятим відповідачем розпорядженням ОСОБА_1 оскаржив його у судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ не містить підстав накладення дисциплінарного стягнення, визначених Дисциплінарним статутом.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 року № 548-XIV.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі ст. 26 зазначеного Закону, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

У свою чергу сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України".

Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Дисциплінарного статуту, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. (ст. 6 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

В силу ст. 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

При цьому, згідно зі ст. ст. 83, 84 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини .

Згідно зі ст. 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

У той же час, ст. 98 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Таким чином, підставою притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності є невиконання (неналежного виконання) службових обов`язків, порушення військової дисципліни або громадського порядку. Рішенню про накладення дисциплінарного стягнення повинно передувати встановлення: вини військовослужбовця у вчиненні проступку, характеру, обставин вчинення правопорушення, його наслідки.

При цьому, обов`язковою умовою притягнення особи до відповідальності є доведеність її вини у вчиненні проступку.

Із оскаржуваного розпорядження від 06.11.2018 року № 1383 встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за непідготовленість до селекторної наради.

Проте, зазначене розпорядження не містить, та відповідачем у ході розгляду справи не надано, обґрунтувань у чому саме полягала непідготовленість позивача до селекторної наради, які дії останній мав вчинити, але не вчинив, на підставі яких обставин відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 функціональних обов`язків.

При цьому, протокол селекторної наради 05.11.2018 року не вівся, фіксування проходження вказаної наради також не здійснювалося.

Крім того, відповідачем не надано доказів того, що позивач був обізнаний про план та тему селекторної наради.

Також, відповідачем не надано обсяг підготовки та завдання до наради.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуване розпорядження містить лише висновки щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення, за відсутності обґрунтувань підстав притягнення до відповідальності, обставин проступку та наслідків його вчинення, визначених Дисциплінарним статутом.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем не доведено факту невиконання чи неналежного виконання позивачем військової дисципліни, що виключає можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Отже, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції щодо обгрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 зводяться до інформації стосовно отримання Сумським МВК 06.11.2018 року оскаржуваного розпорядження, та посиланням на те, що селекторна нарада, за непідготовку до якої позивача притягнуто до відповідальності, проводилась з питань, що віднесені до його відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що такі доводи висновків суду не спростовують, оскільки не розкривають зміст дисциплінарного проступку позивача та не містять фактичних даних щодо невиконання (неналежного виконання) позивачем своїх службових обов`язків, порушення ним військової дисципліни.

Інших доводів на підтвердження вимог апеляційної скарги не викладено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 по справі № 480/101/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов