Справа № 520/11912/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Лях О.П. , Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2019 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 року по справі № 520/11912/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0 від 27.09.2018 р. у розмірі 70995 (сімдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 00 коп. - скасовано. Прийнято в цій частині постанову, якою позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0 від 27.09.2018 у розмірі 70995 (сімдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 00 коп. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 залишено без змін.

До Другого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення по справі №520/11912/18 щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 1766,25 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10205,00 грн.

Від відповідача надійшла заява про зменшення розміру судових витрат, у зв`язку із ненаданням доказів сплати гонорару у розмірі 13000 грн.

Розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України проведено без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що таке клопотання підлягає частковому задоволенню.

За змістом частин першої та другої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Так, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність постановлення додаткової постанови.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Як свідчать матеріали справи, позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову у розмірі 900,20 грн. (а.с. 4), а також за подання апеляційної скарги - у розмірі 1350,30 (а.с. 103), всього на суму 2250,50 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними документами.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог шляхом часткового скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС України у Харківській області №0 від 27.09.2018 р. про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафної санкції в розмірі 90020,0 грн. (постановою Другого апеляційного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0 від 27.09.2018 у розмірі 70995,00 грн.), колегія суддів приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача судових витрат в частині судового збору за подання позивачем позовної заяви та апеляційної скарги підлягає задоволенню у розмірі 1766,25 грн., виходячи з розрахунку: 70955 : (90020:100) = 78,5%; 2250 х 78,5% = 1766,25 грн.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10205,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п.1 ч.3 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 р. (справа № 820/4263/17).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою на підтвердження витрат з оплати правової допомоги подано наступні документи: копія договору про надання правової допомоги - Адвокатської угоди б/н від 24.09.2018, укладеної між позивачкою та Адвокатським бюро «Ольги Бикової», в особі керуючого бюро - адвоката Бикової Ольги Юріївни, яка діє на підставі Статуту та Свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю №1376 від 20.06.2006; копію акту виконаних робіт від 15.07.2019 р. до договору б/н від 24.09.2018; копію заключної виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» про сплату коштів в якості оплати послуг адвоката на загальну суму 6550,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що позивачем надано необхідні докази на підтвердження витрат на правничу допомогу на загальну суму 6550,00 грн., а не 10205,00 грн., колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5141,75 грн., виходячи з розрахунку: 6550 х 78,5% = 5141,75 грн.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку щодо часткового задоволення заяви та про необхідність ухвалення додаткової постанови.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подачу адміністративного позову та апеляційної скарги в розмірі 1766 (тисяча сімсот шістдесят шість) грн. 25 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5141 (п`ять тисяч сто сорок одну) 75 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Рєзнікова С.С.

Повний текст додаткової постанови складено 05.08.2019 року