Справа № 0440/7220/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/7220/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року (головуючий суддя - Турлакова Н.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач-1) та ОСОБА_2 (далі - Позивач-2) звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради (далі - Відповідач-1), Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (далі - Відповідач-2), в якому, з урахуванням уточнень, просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради оформлене листом від 13.11.2017 року за вих. № Є-95/1, про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у присвоєні поштової адреси за заявою від 08.11.2017 року окремим частинам житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , виділеній у натурі за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.04.1998 року у справі №2-647/1998;

- зобов`язати Виконавчий комітет Дніпровської міської ради присвоїти поштову адресу (нумерації квартир) окремим частинам житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , виділеним у натурі за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.04.1998 року у справі №2-647/1998 за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 30.09.2016.

В обґрунтування адміністративного позову Позивачі зазначили про те, що згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.1998 року було здійснено поділ домоволодіння АДРЕСА_1 , шляхом виділу часток власників у натурі. З метою отримання поштової адреси Позивачі звернулись до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про присвоєння поштових адрес (нумерації квартир), на що отримали відповідь від 13.11.2017 року за вих. №Є-95/1 про відмову у присвоєнні поштових адрес квартирам з пропозицією звернутись до суду. Позивачі зазначають, що в отриманій відповіді відсутнє посилання на конкретні обставини, які зумовили прийняття такого рішення, вона містить лише загальне посилання на рішення міської ради від 29.05.2013 року за № 38/35 «Про Порядок присвоєння поштової адреси (нумерації) об`єктам нерухомого майна, розташованих у житлових будинках та гуртожитках у місті Дніпропетровську», яке саме по собі ніяким чином не встановлює (конкретизує) причини для відмови у присвоєні поштових адрес квартирам.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено (а.с.178-181).

При ухваленні рішення суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що посилання Департаменту на відсутність юридичних підстав для підготовки проекту рішення виконкому міської ради про присвоєння адреси частині домоволодіння АДРЕСА_1 є безпідставними та спростовуються нормами діючого законодавства. Також суд зазначив, що у відповіді від 13.11.2017 року № Є-95/1 відсутнє посилання на конкретні обставини, які зумовили прийняття такого рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач-2 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач-2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та залишити адміністративний позов без задоволення.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що позов заявлений відносно неналежного відповідача. Суд першої інстанції, на думку Відповідача-2 по суті втрутився у виключну компетенцію органу місцевого самоврядування, оскільки прийняття рішень є складовою частиною діяльності органу місцевого самоврядування, кожне таке рішення повинно бути окремим предметом оскарження з боку осіб, права та інтереси яких ним порушуються.

Позивачі, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, своїх представників не направили, що не перешкоджає розгляду справи.

Представник Відповідачів-1,2 у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника Відповідачів-1,2 проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.1998 року по справі №2-647/1998 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 2/3 частини домоволодіння, виділення її в натурі та про визначення порядку користування земельної ділянкою - задоволено, та відповідно до вказаного рішення здійснено поділ домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом виділу часток власників у натурі.

Відповідно до акта інженера з інвентаризації нерухомого майна від 25.06.2015 року Чумака С.І. на момент виходу встановлено, що в житловому будинку літ. А-2 виконано внутрішнє переобладнання (встановлено перегородку у коридорі поз.1-1, житлову кімнату поз. 2-4 (колишня поз. 1-10) переобладнано у кухню), за рахунок чого будинок слід вважати двоквартирним (квартири відокремлені, маються окремі входи). Внутрішнє переобладнання виконано за Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради №122 від 18.03.1998р.

У вказаному акті також зазначено, що з урахуванням уточнення розмірів коридору поз. 1-1, встановлення перегородки між коридором поз. 1-1 та сходами поз. 2-1, раніше не врахованої площі сходів поз. 2-2 у мезоніні, вважати узаконеними:

- по квартирі №АДРЕСА_2 житлову площу 45,0 м2, загальну - 118,2 м2;

- по квартирі №АДРЕСА_3 житлову площу 27,5 м2, загальну-52,6 м2;

- по житловому будинку літ. А-2 житлову площу 72,5 м2, загальну - 170,8 м2.

Зазначена інформація також підтверджується Технічними паспортами відносно вказаного будинку по АДРЕСА_1 від 05.12.2017р.

З метою переоформлення на дві квартири особистих рахунків по комунальним послугам та роз`єднанні комунальних мереж Позивачами, було замовлено проект газопостачання житлового будинку, який був узгоджений начальником ПАТ «Дніпрогаз» від 17.12.2015 року, однак, здійснення підключення до газової мережі ПАТ «Дніпрогаз» не відбулося, натомість надана відповідь від 21.02.2017 року за вих. № 17-АВ-1202-0217, в якій зазначається, що відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року за № 2496, правовими підставами для укладення договору про надання населенню послуг з газопостачання, виникає за умови: - виділення часток спільної власності в натурі; - присвоєння в передбаченому законодавством порядку різних поштових адрес виділеним в натурі часткам співвласників.

З метою отримання поштової адреси Позивачі звернулись до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про присвоєння поштових адрес (нумерації квартир) об`єктам нерухомого майна, а саме: частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду вказаної заяви Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради Листом від 13.11.2017 року за вих. № Є-95/1 повідомив Позивачів, що відповідно до заяви громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , мова йде про домоволодіння, розділене між двома власниками, з розподілом відповідних частин господарчих та побутових будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці (з виділеними частками). Зважаючи на вищенаведене, департамент житлового господарства Дніпровської міської ради не має юридичних підстав для підготовки проекту рішення виконкому міської ради про присвоєння адреси частині домоволодіння АДРЕСА_1 .

Також у вказаному листі зазначено, що Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради пропонує заявникам вирішити питання щодо присвоєння адреси (нумерації квартир) у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно частини першої статті 367 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Згідно частини другої статті 367 Цивільного кодексу України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно п. 41 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що прийняття рішень адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначеному цим законом належить до виконавчої компетенції сільських, селищних, міських рад.

Відповідно п.п.10 п.б ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. При цьому, п.п.2 п.б статті 31 цього Закону передбачено, що до делегованих повноважень виконавчого органу ради віднесено, зокрема: організація роботи, пов`язаної зі створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів.

На підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.

З аналізу викладених норм можна дійти висновку, що питання організації адміністративно-територіального устрою, включаючи питання присвоєння адреси об`єктам нерухомості, відноситься до повноважень місцевої ради, яка здійснює повноваження на відповідній території.

Як передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №559 «Про містобудівний кадастр» на міському рівні в систему містобудівного кадастру вводяться відомості, зокрема, про реєстр назв вулиць та інших поіменованих об`єктів місцевості на підставі топографічних планів, офіційних довідників та рішень органів місцевого самоврядування про найменування (перейменування) вулиць та інших поіменованих об`єктів місцевості; реєстр адрес на території міста на підставі топографічних планів та рішень органів місцевого самоврядування про присвоєння та зміну адрес об`єктів на території міста (п.30).

Порядок присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна регламентується Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунальної сфери України від 18 червня 2007 року за №55, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 06.07.2007 року за № 774/14041, яка визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу розрахунку часток житлових будинків, будівель споруд, іншого нерухомого майна, окрім земельних ділянок.

Відповідно п.2.2. вищезазначеної Інструкції поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна проводиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку (п.2.7. Інструкції).

Аналіз змісту вказаних норм права дає підстави вважати, що присвоєння нової поштової адреси можливе лише після поділу або виділу частини нерухомого майна в натурі, або новоствореному об`єкту нерухомості і підставою для отримання нової поштової адреси є результат такого поділу, виділу або визнання права власності на новостворене майно.

У свою чергу, задля ідентифікації об`єктів нерухомого майна та відокремлення об`єктів нерухомості серед інших, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі -Порядок) визначено подання документа, що підтверджує присвоєння новоствореному об`єкту нерухомого майна окремої адреси (пункт 58).

При цьому, окрема адреса присвоюється самостійним об`єктам нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці, а саме окремим будинкам (будівлям, спорудам).

Отже, у разі поділу будинку (будівлі, споруди) та утворення двох самостійних об`єктів їм має бути присвоєна окрема адреса уповноваженими на не органами.

З аналізу вказаних норм вбачається, що присвоєння окремої поштової адреси можливе лише у разі поділу будинку в натурі.

З наведеного слідує, що саме рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.1998 року по справі №2-647/1998 здійснено поділ домоволодіння шляхом виділу часток власників у натурі, що є підтвердженням припинення права спільної часткової власності у Позивачів.

Відповідно до п. 3.1.40.6 рішення Дніпровської міської ради 33/17 від 21.12.2016 року «Про затвердження Положення про департамент житлового господарства Дніпровської міської ради», саме на Департамент житлового господарства міської ради покладено обов`язок підготовки проектів рішень виконавчого комітету про присвоєння поштової адреси (нумерації квартир) об`єктам нерухомого майна, які розташовані у житлових будинках та гуртожитках.

У відповіді від 13.11.2017 року №Є-95/1 відсутні посилання на конкретні обставини, які зумовили прийняття такого рішення та наявні лише загальні посилання на рішення міської ради від 29.05.2013 року за № 38/35 «Про Порядок присвоєння поштової адреси (нумерації) об`єктам нерухомого майна, розташованих у житлових будинках та гуртожитках у місті Дніпропетровську», які не встановлюють (конкретизують) причини для відмови у присвоєні поштових адрес квартирам.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно того, що за наявності рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.1998 року по справі №2-647/1998, що набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, яким Позивачам було виділено в натурі частини житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , що обумовило припинення права спільної часткової власності на нього та є підставою для присвоєння такій частині домоволодіння окремої поштової адреси. При цьому відмова Позивачам у присвоєнні поштової адреси, оформлена листом від 13.11.2017 року № Є-95/1, є протиправною.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 24 квітня 2019 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача-2 спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі №0440/7220/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 06 серпня 2019 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов