Справа № 300/603/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6593/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,

за участю секретаря судових засідань Пильо І.І.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року (головуючий суддя: Гундяк В.Д., місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складення повного тексту рішення 13.05.2019) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 20.03.2019 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної гвардії України (далі - ГУ НГУ), з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій ГУ НГУ, щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та зобов`язати Комісію повторно розглянути документи щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення.

Обґрунтовує позов тим, що рішенням Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління Національної гвардії України № 29 від 16.06.2017, оформлене протоколом, йому протиправно відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій. Оскільки, він з 01.06.2014 по 27.06.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території м. Донецьк, що підтверджується відповідними документами, наданими до ГУ НГУ. Зазначив, що Порядком від 20.08.2014 № 413, в редакції, чинній на час його участі у антитерористичній операції, не було встановлено мінімального строку залучення осіб до проведення антитерористичної операції, необхідного для одержання статусу учасника бойових дій. А тому, на його думку, визначення комісією будь-яких строків, як підстави для надання позивачу статусу учасника бойових дій, є незаконним. Вважає, що посилання відповідача на цей Порядок із змінами, внесеними вже після участі позивача в антитерористичній операції, є безпідставним. Просить позов задовольнити повністю.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та допустив неправильне застосування норми матеріального і процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві. Додатково зазначив, що суд першої інстанції не надав оцінку тому, що відповідач, не дослідивши всіх обставин справи, зокрема, не отримавши пояснень свідків, не з`ясувавши причин відсутності документального підтвердження про виконання позивачем бойових завдань по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, відмовив позивачу у наданні статусу учасника бойових дій.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, їх участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки до ГУ НГУ не було подано всіх необхідних документів, які б підтверджували залучення позивача до проведення антитерористичної операції на встановлений законодавством строк та не було надано жодних обґрунтованих пояснень, щодо відсутності відповідних документів, відповідач не мав достатніх правових підстав, визначених пунктами 2-1 та 4 Порядку № 413, для надання ОСОБА_2 статусу учасника бойових дій.

З цими висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ із змінами та доповненнями (далі Закон № 3551-XII) та Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 із змінами (далі Порядок № 413).

Відповідно до ст. 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно ст. 5 цього Закону учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно із пунктом 19 частини 1 статті 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року за № 1053-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до пункту 1 вказаного Переліку м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначено Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014 із змінами.

Так, відповідно до пункту 2-1 Порядку № 413 (в редакції, доповненій цим пунктом згідно постанови Кабінету Міністрів України № 602 від 08.09.2016) , статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції.

Згідно абзаців другого та третього пункту 4 Порядку № 413 (на момент виникнення спірних правовідносин із змінами внесеними згідно з постанови Кабінету Міністрів України № 350 від 10.05.2018, які набрали чинності 18.05.2018), підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення:

для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 Порядку № 413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі комісія).

Згідно абзацу 3 пункту 6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій: комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

На момент прийняття оскаржуваного рішення Комісії від 16.06.2017, чинним був наказ Міністерства внутрішніх справ України від 22.05.2015 № 590, яким затверджено Положення про комісію Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі Положення № 590). Це Положення визначало основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі Комісія), а також організацію її роботи.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення № 590, основним завданням Комісії є прийняття рішення щодо надання військовослужбовцям і добровольцям статусу учасника бойових дій.

Пунктом 2 розділу ІІ цього Положення, Комісія має право: вивчати довідки та документи, надіслані до Комісії командирами (начальниками) військових частин та військовослужбовцями і добровольцями особисто; у разі потреби заслуховувати пояснення військовослужбовців і добровольців, стосовно яких подані довідки та документи, свідків; приймати рішення про надання статусу учасника бойових дій військовослужбовцям і добровольцям; подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання; повертати для подальшого доопрацювання командирам (начальникам) військових частин документи стосовно військовослужбовців; приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій військовослужбовцям і добровольцям; приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій військовослужбовців і добровольців; повторно розглядати за рішенням Міністра внутрішніх справ України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій військовослужбовцям і добровольцям, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше.

Відповідно до пункту 7 рішення Комісії може бути оскаржено в судовому порядку.

На момент повторного звернення ОСОБА_1 з заявою про надання статусу учасника бойових дій, у задоволенні якої відповідачем листом від 29.01.2019 № 27/22/3-К-54 було відмовлено, чинним є Положення про комісію Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, яке затверджене Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 887 від 06.11.2018 і яке містить правові норми аналогічні викладеним у Положенні № 590.

Аналізуючи наведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що статус учасника бойових дій надається особам, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час; учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники, зокрема Національної гвардії України; на підставі документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; комісії вивчають ці документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу та направлений у військову частину НОМЕР_1 з 17.05.2013 наказ № 96; військову присягу прийняв 08.06.2013 у військовій частині № НОМЕР_1 ; звільнений в запас ЗСУ 21.04.2015 на підставі Указу Президента України від 17.02.2015 № 88/2015, що підтверджується записами військового квитка серії НОМЕР_2 , копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 12-16).

Згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України за № 501 від 23.05.2017, яка видана військовою частиною НОМЕР_3 Національної гвардії України, про те, що молодший сержант ОСОБА_1 дійсно, в період з 01.06.2014 по 27.06.2014, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м. Донецьк. У довідці також зазначено, що ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій. Така довідка видана позивачу на підставі витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 НГУ від 22.12.2015 № 270 (с/ч) та наказу керівника АТЦ при СБУ від 30.06.2014 № 33/277т (а.с. 19).

Зазначена довідка та накази були надані комісії позивачем разом з заявою про надання статусу учасника бойових дій.

Як зазначено у пункті 5 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 22.12.2015 № 270, в період з 01.06.2014 по 27.06.2014 особовий склад військової частини № НОМЕР_1 залучався для виконання завдань визначених Законом «Про боротьбу з тероризмом» та брав участь в обороні військового містечка в/ч НОМЕР_1 (м. Донецьк), Донецького казенного заводу хімічних виробів. Серед яких, під № 116 значиться військовослужбовець строкової служби командир 2 відділення автомобільного взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення молодший сержант ОСОБА_1 . Наказ видано на підставі списку особового складу військової частини НОМЕР_1 ; розпорядження ГУНГУ від 08.12.2015 № 3/18/3-469дск та наказу керівника АТЦ при СБУ від 30.06.2014 № 33/277т (а.с. 20).

Крім цього, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мають статус учасника бойових дій, підтверджується те, що позивач перебував на військовій строковій службі в м. Донецьку в/ч 3023 (а.с. 119, 122, 123, 124).

Отже, наведеним підтверджено безпосередню участь позивача в антитерористичній операції в особовому складі військової частини № НОМЕР_1 , в забезпеченні виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом», зокрема щодо оборони військового містечка в/ч НОМЕР_1 (м. Донецьк), Донецького казенного заводу хімічних виробів в період з 01.06.2014 по 27.06.2014.

За результатами розгляду заяв позивача, рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління Національної гвардії України, оформлене протоколом № 29 від 16.06.2017, повторно листом від 29.01.2019 № 27/22/3-К-54, ОСОБА_1 відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій, з підстав змін внесених до Порядку № 413 з 08 вересня 2016 року. А саме, термін залучення позивача до проведення АТО складає 27 календарних днів, а також відсутні витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління АТО або керівників секторів (командирів ОТУ) про підпорядкування його керівнику оперативного штабу, що не відповідає вимогам пунктів 2-1 та 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів україни від 20.08.2014 № 413.

Суд апеляційної інстанції вважає, що внесення змін до Порядку № 413 з 08 вересня 2016 року не є безумовною підставою для відмови ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій. Оскільки, крім вивчення документів визначених у абзаці 3 пункту 4 Порядку № 413, комісія, з метою повного та всебічного з`ясування обставин, відповідно до абзацу 3 пункту 6 цього Порядку, має право заслухати пояснення осіб стосовно яких вони подані, а також свідків.

Так, відповідачем не запрошено на засідання комісії позивача, не заслухано пояснення свідків, які разом з позивачем проходили службу і перебували в зоні АТО у цей же період часу та мають статус учасника бойових дій. Зокрема, ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (отримав статус учасник бойових дій на підставі рішення комісії від 07.09.2016 (протокол № 35). Інформація зазначена самим відповідачем у відповіді від 06.11.2017 за № 27/21/3-НП-С-257. ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (отримав статус учасник бойових дій на підставі рішення прийнятого Івано-Франківським окружним адміністративним судом віл 05.09.2018 по справі № 809/1074/18).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

У п. 58 справи «Серявін та інші проти України» заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010 Європейський Суд з прав людини зазначає, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління Національної гвардії України передчасно, без дослідження документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій та пояснень свідків, (безпідставно і необґрунтовано) відмовлено позивачу у встановленні статусу учасника бойових дій, який брав безпосередню участь в антитерористичній операції з 01.06.2014 по 27.06.2014. А тому, належним способом захисту порушених прав позивача на отримання статусу учасника бойових дій є визнання протиправним та скасування рішення відповідача оформлене протоколом № 29 від 16.06.2017, повторно листом від 29.01.2019 № 27/22/3-К-54, прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій та зобов`язати комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління національної гвардії України повторно розглянути заяву щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій та прийняти рішення з урахуванням висновків викладених у цій постанові.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 308, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі № 300/603/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління Національної гвардії України, оформлене протоколом № 29 від 16.06.2017, повторно листом від 29.01.2019 № 27/22/3-К-54, прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій.

Зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління Національної гвардії України, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення з урахуванням висновків викладених у цій постанові.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Суддя-доповідач: О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
Д. М. Старунський
Повний тексти складено 02.08.2019.