Справа № 9901/27/19
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа №9901/27/19

адміністративне провадження №П/9901/27/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М.,

суддів Гімона М.М., Коваленко Н.В., Стародуба О.П., Чиркіна С.М.

секретаря судового засідання Іванової Н.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Білінської О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_2 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. 14.01.2019 до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП). Позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя у вирішенні питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності на виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.05.2018 у справі № 800/305/17 (провадження № 11-53сап18);

- зобов`язати Вищу раду правосуддя розглянути по суті та вирішити питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності на виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.05.2018 у справі № 800/305/17 (провадження № 11-53сап18).

2. Ухвалою Верховного Суду від 16.01.2019 відкрито провадження у справі.

3. 11.02.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а 30.07.2019 - додаткові пояснення.

4. Розгляд справи неодноразово відкладався з ініціативи позивача та його представника.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, Суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

6. 17.05.2010 Вища рада юстиції прийняла рішення № 344/0/15-5-10, 345/0/15-10 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Окружного адміністративного суду м. Києва за порушення присяги».

7. 03.06.2010 Верховна Рада України прийняла Постанову від № 3216-VІ «Про звільнення суддів», якою звільнила ОСОБА_2 з посади судді.

8. ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України та просив суд визнати незаконними та скасувати рішення Вищої ради юстиції від 17.05.2010 № 344/0/15-5-10, 345/0/15-10 та постанову Верховної Ради України від 03.06.2010 № 3216-VІ у частині звільнення його з посади судді.

9. Постановою Вищого адміністративного суду України від 13.08.2010 у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

10. 19.01.2017 Європейський Суд з прав людини ухвалив рішення у справі «Куликов проти України», зокрема і за заявою ОСОБА_2 № 9740/11, яким постановив, що Україна порушила стосовно позивача пункт 1 статті 6 та статтю 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Рішення Суду набуло статусу остаточного 19.04.2017.

11. 26.04.2017 ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 13.08.2010.

12. Постановою Верховного Суду України від 03.07.2017 заяву ОСОБА_2 було задоволено частково, а саме скасовано постанову Вищого адміністративного суду України від 13.08.2010 та передано справу на новий розгляд до Вищого адміністративного суду України.

13. Під час нового розгляду ОСОБА_2 доповнив позовні вимоги вимогою про поновлення його на посаді судді Окружного адміністративного суду м. Києва з 03.06.2010.

14. Постановою Вищого адміністративного суду України від 07.12.2017 позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано незаконним та скасовано рішення Вищої ради юстиції від 17.05.2010 № 344/0/15-5-10, 345/0/15-10; визнано незаконною та скасовано постанову Верховної Ради України від 03.06.2010 № 3216-VІ у частині звільнення ОСОБА_2 з посади судді; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

15. Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 звернувся до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою, у якій просив постанову Вищого адміністративного суду України від 07.12.2017 в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове рішення - про поновлення позивача на посаді судді Окружного адміністративного суду м. Києва з 03.06.2010.

16. З заявою про перегляд зазначеної постанови Вищого адміністративного суду України звернулася також Вища Рада правосуддя.

17. Постановою від 31.05.2018 Велика Палата Верховного Суду

- апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнила частково:

- заяву Вищої ради правосуддя про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 07.12.2017 задовольнила частково;

- постанову Вищого адміністративного суду України від 07.12.2017 в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувала та прийняла в цій частині нову постанову, якою позов задовольнила частково;

- передала на повторний розгляд Вищої ради правосуддя вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовила;

- в іншій частині постанову Вищого адміністративного суду України від 07.12.2017 залишила без змін.

18. Зазначена постанова надійшла до Вищої ради правосуддя 26.06.2018.

19. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу матеріалів від 26.08.2018 доповідачем щодо питання наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності визначено члена ВРП Бендисюка І.М.

20. 09.07.2018 представник ОСОБА_2 - адвокат Пашинський М.М. звернувся до ВРП з проханням повідомити про дату та час розгляду питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

21. Перше засідання ВРП з цього питання було призначено на 12.02.2019.

22. 08.02.2019 до ВРП надійшло звернення від ОСОБА_2 з проханням відкласти питання щодо нього, призначене на 12.02.2019.

23. ВРП ухвалила відкласти розгляд зазначеного питання на 26.02.2019. Запрошення на засідання 26.02.2019 було надіслано 14.02.2019.

24. Проте член ВРП ОСОБА_3 відбув у щорічну відпустку тривалістю 1 робочий день - 26.02.2019. У зв`язку з цим, питання щодо ОСОБА_2 було знято з порядку денного засідання, призначеного на 26.02.2019.

25. Наступне засідання ВРП з цього питання було призначено на 14.03.2019. Запрошення на засідання було направлено 06.03.2019.

26. 12.03.2019 до ВРП надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про бажання брати особисту участь у засіданні, але через погіршення стану здоров`я та госпіталізацією з 11.03.2019.

27. 14.03.2019 ВРП ухвалила відкласти розгляд матеріалів відносно ОСОБА_2

28. 30.04.2019 повноваження члена ВРП ОСОБА_3 припинено у зв`язку із закінченням строку на який його було призначено.

29. Матеріали стосовно ОСОБА_2 були автоматично розподілені та згідно з протоколом повторного автоматизованого визначення членів ВРП від 06.05.2019 були передані ОСОБА_4

30. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 працювала з ОСОБА_2 у Господарському суді м. Києва, матеріали стосовно ОСОБА_2 07.05.2019 були повторно перерозподілені для розгляду на члена ВРП ОСОБА_5 .

31. 03.06.2019 до ВРП надійшло клопотання ОСОБА_2 з проханням розглядати його дисциплінарну справу після 16.06.2019 у зв`язку з його перебуванням на профілактичному лікуванні.

32. Наступне засідання ВРП, на якому мало розглядатись зазначене питання, призначено на 08.08.2019.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

33. Позивач вважає, що ВРП протиправно не виконує судове рішення від 31.05.2018, прийняте Великою Палатою Верховного Суду, яким її зобов`язано повторно розглянути питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності. Починаючи з червня 2018 року і станом на січень 2019 року відсутня будь-яка інформація щодо виконання зазначеного судового рішення. Стверджує, що протягом тривалого часу його жодного разу не викликали для надання пояснень, не повідомляли про стан розгляду питання стосовного його дисциплінарної справи.

34. Така протиправна, на думку позивача, бездіяльність позбавляє його можливості здійснювати подальше планування своєї професійної діяльності, свідчить про невиконання ВРП судового рішення, що набрало законної сили, та відповідно до ст. 370 КАС України є обов`язковим до виконання.

35. Вважає, що належним способом захисту прав є визнання протиправною бездіяльності ВРП щодо невиконання судового рішення та зобов`язання розглянути по суті та вирішити питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності на виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.05.2018.

36. Відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що ВРП неодноразово включала до порядку денного питання стосовно ОСОБА_2 та завчано повідомляла його про засідання. Проте з різних причин засідання відкладалось. Зокрема, неодноразово про це клопотав позивач, мотивуючи неможливість прибути на засідання. Таким чином, ВРП не допускала невиконання судового рішення, а навпаки вчиняла дії щодо його виконання.

37. Крім того, відповідач звертав увагу, що законодавством не визначено строку розгляду ВРП справ (матеріалів) цієї категорії. Питання виконання судового рішення у спосіб, запропонований Великою Палатою Верховного Суду, виникло у практиці Вищої ради правосуддя вперше у потребувало ретельного опрацювання і підготовки.

IV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

38. Дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд дійшов наступних висновків.

39. Предметом спору є оцінка бездіяльності ВРП як протиправної, а фактичною підставою звернення з позовом - невиконання ВРП судового рішення, що набрало законної сили.

40. Оскаржувана позивачем бездіяльність відповідача безпосередньо пов`язана з постановою Великої Палати Верховного Суду від 31.05.2018 у справі № 800/305/17 (провадження № 11-53сап18), якою передано на повторний розгляд ВРП вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

41. Питання щодо ОСОБА_2 ВРП включала до порядку денного на засідання 12.02.2019, 26.02.2019, 14.03.2019. Наступне засідання призначено на 08.08.2019. Проте, судове рішення остаточно ним ще не виконано.

42. Отже, вимоги позивача спрямовані не на вирішення самостійного публічно-правового спору, а мають на меті спонукати відповідача до виконання судового рішення, що набрало законної сили - постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.05.2018.

43. До спірних правовідносин слід застосовувати положення розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України, який визначає процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

44. Згідно з частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

45. Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

46. Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

47. Отже, КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та 2) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

48. Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

49. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому статтями 382 або 383 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого нового позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

50. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

51. Виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття до відповідача (боржника) спеціальних заходів впливу, передбачених законодавством. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

52. Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, не можуть бути предметом розгляду в окремому (новому) позовному провадженні.

53. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

54. Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 246, 266, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльності Вищої ради правосуддя у вирішенні питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності на виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.05.2018 у справі № 800/305/17 та зобов`язати Вищу раду правосуддя розглянути по суті та вирішити питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач Кравчук В.М.

Суддя Гімон М.М.

Суддя Коваленко Н.В.

Суддя Стародуб О.П.

Суддя Чиркін С.М.