Справа № 240/8886/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
02 серпня 2019 року м. Житомир справа № 240/8886/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маген-Україна" до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанов, -
21.06.2019 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Маген-Україна" (далі - ТОВ "Маген-Україна"), у якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - Корольовський ВДВС ГТУЮ у Житомирській області) Скружинської Г.В. від 25.10.2017 про стягнення виконавчого збору у розмірі 483374,87 грн у виконавчому провадженні №53197766;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Корольовського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Скружинської Г.В. від 14.11.2017 про відкриття виконавчого провадження №55146904.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням (викликом) учасників справи на 16.07.2019 на 12:00.
16.07.2019 до відділу документального забезпечення суду у строк та у порядку, визначеному статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) від відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 35-38).
У судовому засіданні 16.07.2019 розгляд справи відкладено на 22.07.2019 на 12:00 у зв`язку із неявкою у судове засідання представника позивача, без повідомлення причин, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 16.07.2019 (а.с. 43).
22.07.2019 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском позивача строку на звернення до суду з даним позовом (а.с. 47-53).
У судовому засіданні 22.07.2019 розгляд справи відкладено на 25.07.2019 на 12:00 з метою надання учасникам справи часу для підготовки доказів, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 22.07.2019 (а.с. 87-88).
У судовому засіданні 25.07.2019 представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити просив з підстав, що викладені у позовній заяві, проти переходу до розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечувала.
У судовому засіданні 25.07.2019 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні з підстав, що зазначені у відзиві на адміністративний позов (а.с. 35-38). Проти розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечувала.
У судовому засіданні суд ухвалою від 25.07.2019, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) без виходу до нарадчої кімнати, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 25.07.2019 (а.с. 96-97).
Ухвалою суду від 02.08.2019 у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, відмовлено.
Зважаючи на викладене та керуючись приписами ч.3 ст.194, ч.4 ст.229 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.
Згідно з ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку із здійсненням виконавчого провадження №53197766, що перебувало у провадженні Корольовського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області при примусовому виконанні наказу №906/546/14, виданого 12.10.2016 Господарським судом Житомирської області за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ТОВ «Маген-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки - приміщення спортивно-оздоровчого та розважального комплексу з кафе та приміщеннями побутового призначення, літ.А, загальною площею 7690,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з договором іпотеки від 09.10.2008, з метою задоволення вимог ПАТ "Дельта Банк", на підставі кредитного договору №Т241007-К/36 від 08.10.2008 у розмірі 4833748,71 грн.
25.10.2017 державним виконавцем Корольовського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Скружинською Г.В. у виконавчому провадженні №53197766 винесено постанову про стягнення з ТОВ «Маген-Україна» на користь держави виконавчого збору у розмірі 483374,87 грн та про повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою без виконання .
На виконання постанови від 25.10.2017 ВП №53197766 про стягнення виконавчого збору, 14.11.2017 державним виконавцем Корольовського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Скружинською Г.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55146904 щодо стягнення з позивача на користь держави виконавчого збору у розмірі 483374,87 грн (а.с. 17).
Відповідно до ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
З порушенням строку, а саме: 14.11.2017 державним виконавцем Корольовського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Скружинською Г.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП №55146904 на виконання постанови про стягнення виконавчого збору №53197766, виданої 25.10.2017, оскільки кінцевим строком винесення постави про стягнення виконавчого збору було 26.10.2017.
Надаючи правову оцінку оскаржуваним постановам відповідача, суд виходить з наступного.
Примусове виконання у виконавчому провадженні №53197766 не здійснювалось, а виконавчий документ повернутий без виконання стягувану за його заявою, що, з врахуванням відсутності фактичного стягнення з боржника коштів, свідчить про відсутність законних підстав для стягнення з боржника виконавчого збору.
Згідно з Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, а саме пунктів 20, 21 Розділу III «Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження» передбачено, що повернення виконавчого документа стягувану здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному у статті 37 Закону. В постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання. У постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувану, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувану, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.
Таким чином, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання.
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Частиною 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення оскаржуваних постанов) встановлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом.
Аналіз наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» дає можливість зробити висновок про те, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.
Крім того, законодавством чітко визначено, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми, розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми.
За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.
Аналогічні правові висновки містяться у постановою Верховного Суду від 15.02.2018 у справі №910/1587/13.
Постанову державного виконавця Корольовського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Скружинської Г.В. від 25.10.2017 ВП №53197766 про стягнення виконавчого збору у розмірі 483374,87 грн винесено у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувану за заявою останнього.
Втім, суд зазначає, що виконавчий збір не може бути стягнутий лише на підставі повернення виконавчого документа стягувану за заявою останнього.
Законодавством (чинним на момент винесення постанов) передбачається, що виконавчий збір стягується з урахуванням фактично стягнутої суми заборгованості у виконавчому провадженні.
Відтак, у разі повернення виконавчого документа стягувану та за відсутності фактів стягнення заборгованості обов`язок щодо сплати виконавчого збору у боржника не виникає.
Стягнення виконавчого збору без реального стягнення суми заборгованості з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу, за заявою останнього, призведе до виникнення умов для повторного стягнення з боржника суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У даному випадку оскаржувані постанови прийняті відповідачем за відсутності передбачених законодавством підстав, тобто, необґрунтовано, що є підставою для визнання постанов протиправними та їх скасування.
Відповідно до частин 1, 2 статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач довів правомірність позовних вимог, а відповідач, який заперечує проти позову, не довів, що постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2017 ВП №55146904 та постанова про стягнення виконавчого збору від 25.10.2017 ВП №53197766, не відповідають вимогам ч.2 ст.2 КАС України, що підтверджено доказами, які перевірено судом, з огляду на зазначене позовні вимоги ТОВ "Маген-Україна" підлягають до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 9171,62 грн. У зв`язку з задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок відповідача у сумі 9171,62 грн.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Скружинської Г.В. від 25.10.2017 про стягнення виконавчого збору у розмірі 483374,87 грн у виконавчому провадженні №53197766.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Скружинської Г.В. від 14.11.2017 про відкриття виконавчого провадження №55146904.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маген-Україна" за рахунок бюджетних асигнувань Корольовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 9171,62 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено: 2 серпня 2019 року.

Суддя О.В. Єфіменко