Справа № 804/9122/16
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2019 року м. Дніпросправа № 804/9122/16

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., секретар судового засідання: Лащенко Р. В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Панковської Є.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року (повний текст постанови складено 07.03.2019 року суддя Тулянцева І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми Р від 18.10.2016 року № Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 280300,63 грн. (двісті вісімдесят тисяч триста гривень 63 копійки), в тому числі 224 240,51 грн. за податковим зобов`язанням та 56 060,12 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі висновків акту №1887/13-03/ від 07.09.2016 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року» відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.10.2016 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» у розмірі 280 300, 63 грн. Вказане рішення позивач вважає необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що сума кредиту, прощена (анульована) банком, не є додатковим благом, а отже, відсутні підстави для включення такої суми до оподатковуваного доходу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року у задоволенні адміністративного позову позивачу відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що сума кредиту, прощена (анульована) банком, не є додатковим благом, а отже, відсутні підстави для включення такої суми до оподатковуваного доходу.

Позивач та представник позивача в судовому доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 18.10.2016 року № , у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачено фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 280 300,63 грн., з яких податкове зобов`язання - 224 240,51 грн. та штрафні санкції - 56 060,12 грн. Таким чином, анульована (прощена) сума кредиту (тіла) повинна бути включена позивачем до доходу, отриманого платником податку, як додаткове благо у порядку визначеному п.п. «д» п.п. 164.2.17 п.164.2. ст.164 Податкового кодексу України та відповідно до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. Анульована ПАТ «Укрсоцбанк» позивачу за договором кредиту сума боргу є основною сумою заборгованості за кредитом (тілом кредиту).

За укладеним Банком з позивачем договором про внесення змін №4 до договору кредиту №4/988 від 12 лютого 2008 року, що укладений 01.12.2015 року, не відбулося зміни валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню. Отже, в даному випадку відсутні відповідні умови за яких підлягають застосуванню положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме, зміна валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню та прощення розміру різниці, відповідно розрахованої.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 12 лютого 2008 року між ОСОБА_1 (позичальник) та ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитор) було укладено договір кредиту №4/988, згідно з яким кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 90 989,00 доларів США, що за курсом НБУ в розмірі 5,05 грн. за 1 долар США на час укладення договору становило 459 494, 45 грн. зі сплатою 12,5 % річних згідно графіку з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 11 лютого 2033 року.

Відповідно до пункту 3.1 договору про внесення змін №4 від 01.12.2015 року до договору кредиту № 4/988 від 12 лютого 2008 року, сторони домовились, що погашення заборгованості за договором кредиту в сумі 30000 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 01 грудня 2015 року.

Згідно з пунктом 3.2. договору про внесення змін №4 від 01.12.2015 року, у разі належного виконання позичальником умов, які викладені у п. 3.1. цього договору про внесення змін, залишкова заборгованість позичальника перед кредитором за договором кредиту, а саме, залишкова заборгованість за кредитом, в сумі 47094,96 доларів США підлягає анулюванню (прощенню). Датою анулювання (прощення) такої заборгованості вважається день виконання позичальником умов, зазначених у п. 3.1. цього договору про внесення змін.

01 грудня 2015 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» була досягнута угода про анулювання (прощення) частини боргу за валютним кредитом, який уклався в першу чергу в результаті значного падіння курсу національної грошової одиниці.

Для погашення обумовленої суми боргу в розмірі 30 000 доларів США, позивачу за ініціативою банку, було відкрито поточний рахунок для купівлі валюти на міжбанківському ринку. На вказаний рахунок позивачем 01 грудня 2015 року було внесено суму 735 000,00 грн., для купівлі 30 000 доларів США за комерційним курсом, у зв`язку з чим, позивачу було анульовано заборгованість в розмірі 47 094,96 доларів США, що станом на 01 грудня 2015 року за курсом НБУ 23,94 грн. за 1 долар США становило 1 127 225, 15 грн.

З матеріалів справи вбачається, що за період з березня 2008 року по грудень 2014 року позивачем було сплачено 14 577, 86 доларів США (в гривневому еквіваленті 115 805, 63 грн.) боргу за кредитом та 37 137, 53 доларів США (в гривневому еквіваленті 332 674, 77 грн.) по відсотках за кредитом.

28.04.2016 року позивачем було подано до Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), у рядку 10.9 «інші доходи» якої відображено лише суму отриманого доходу в сумі 11 910,38 грн. (заробітна плата).

На підставі ст.79 та наявністю обставин, визначених п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідно до наказу № 658 від 13.07.2016 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення від 13.07.2016 року №16246/6/13-03, виданих Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська, посадовою особою відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт №1887/13-03/ від 07.09.2016 року, яким встановлено порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 :

- п.п. а) п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, у результаті не ведення обліку доходів та витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу у 2015 році;

- п.п. д) 164.2.17 п. 164.2, ст. 164, п. 1 79.7 ст. 179. п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на суму 224 240,51 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 18.10.2016 року № , у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачено фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 280 300,63 грн., з яких податкове зобов`язання - 224 240,51 грн. та штрафні санкції - 56 060,12 грн.

Як вбачається з акту перевірки №1887/13-03/ НОМЕР_1 від 07.09.2016 року, Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська 08.06.2016 року направлено запит до ПАТ «Укрсоцбанк» щодо надання інформації стосовно нарахованого (виплаченого) доходу та підтвердження факту виконання всіх функцій податкового агента. Згідно з отриманою відповіддю 24.06.2016 року за №11.1-186/79-798 ПАТ «Укрсоцбанк» в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф.1ДФ) за 4 квартал 2015 року відобразило нарахований та виплачений дохід фізичній особі ОСОБА_1 за ознакою доходу « 126» у вигляді анульованої (прощеної) основної суми боргу у сумі 1 127 225,15 грн. на підставі договору про внесення змін №4 від 01.12.2015 року.

Відповідно до листа ПАТ «Укрсоцбанк» №11.1-186/85-3286 від 19.12.217 року в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 4-й квартал 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» відображено нарахований та виплачений дохід ОСОБА_1 з ознакою доходу « 126» (додаткове благо) у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості за договором про внесення змін №4 до договору №4/988 від 12.02.2008 року, що укладений між банком та клієнтом 01.12.2015 року, а саме: 47 094,96 доларів США в еквіваленті 1 127 834,15 грн. - загальна сума фактично анульованої основної суми кредитної заборгованості на дату анулювання; 609,00 грн. - сума доходу, що не підлягає оподаткуванню (пп.165.1.55 ПК України); 1 127 225,15 грн. - сума доходу, відображена в ф.1-ДФ (а.с. 23-24, т. 2).

Згідно з пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Підпунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом (підпункт д підпункту 164.2.17пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України у редакції на час укладення позивачем додаткових угод з ПАТ Укрсоцбанк).

При цьому відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Аналіз наведених норм законів дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як доход у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує доход платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує доход платника податку і включається в його оподатковуваний доход. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Із пункту 8 підрозділ 1 розділу ХХ ПК України слідує, що до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу не повинна бути включена курсова різниця між сумою основного (прощеного) боргу в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання в іноземній валюті України в еквіваленті (тобто, при визначенні розміру оподатковуваного доходу у національній валюті України в еквіваленті сумі прощеного боргу в іноземній валюті на дату такого прощення), та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року. Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податків та не підлягає оподаткуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору про внесення змін № 4 від 01.12.2015 року до договору кредиту № 4/988 від 12.02.2008 року ПАТ «УкрСоцбанк» анулював заборгованість за кредитом позивача у розмірі 47094,96 дол. США, що за курсом НБУ складає 1127834,15 грн., що є основою сумою кредиту.

У позивача внаслідок вказаних правовідносин фактично не відбулось збільшення загального майнового стану чи приросту його активів у тій чи іншій формі, що свідчить про відсутність об`єкта оподаткування в розумінні положень п. 14.1.47 ст. 14 Податкового кодексу України, а тому є помилковими посилання відповідача на положення абз. д) пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, як на безумовну підставу для донарахування позивачу податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб.

Той факт, що банком при наданні податкового розрахунку до фіскальної служби, не були враховані положення пункту 8 підрозділу 1 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, не впливає на податкові обов`язки позивача. При проведенні перевірки позивачем надавались відповідні документи, з яких відповідач мав можливість встановити розмір доходу позивача та застосувати п.8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПКУ до правовідносин з банком з приводу прощення суми основного боргу за кредитним договором та сплати податків за її отримання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і за таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2803.00 грн., при подачі апеляційної скарги 4204.50 грн., а всього 7007.50 грн., які, відповідно, і підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272, 286, 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року (повний текст постанови складено 07.03.2019 року суддя Тулянцева І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р»

від 18.10.2016 року № , у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачено фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 280 300,63 грн., з яких податкове зобов`язання - 224 240,51 грн. та штрафні санкції - 56 060,12 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7007.50 грн.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 24 липня 2019 року, в повному обсязі постанова складена 02 серпня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва