Справа № 705/726/15-а
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 705/726/15-а Суддя першої інстанції: Годік Л.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Епель О.В. та Костюк Л.О.,

при секретарі - Кузик О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Уманської міської ради, ОСОБА_2 про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до виконавчого комітету Уманської міської ради, ОСОБА_2 про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправними дії виконавчого комітету Уманської міської ради щодо прийняття рішення № 273 від 12.05.2005 року про реконструкцію веранди ОСОБА_2 та скасувати його;

- припинити право власності на самочинне будівництво - веранду, а ОСОБА_2 зобов`язати у встановленому порядку знести веранду.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачем - ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2019 року та направити справу для продовження розгляду в іншому складі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу від виконавчого комітету Уманської міської ради, ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ч.1 ст.. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів зазначені ним обставини, однак таких доказів він не надав, позивач не обґрунтував чим саме рішення виконавчого комітету Уманської міської ради щодо прийняття рішення № 273 від 12.05.2005 року про реконструкцію веранди ОСОБА_2 порушує саме його права, окрім того, в позові мають місце позовні вимоги, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що прийнятий з порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , відповідно до Державного акту серії НОМЕР_1 від 22.04.2008 року на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0342 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , в тому числі, спільна часткова власність 0,0066 га та спільне користування, розмір земельної ділянки яка перебуває в спільному користуванні з копії Державного акту доданого позивачем до позову зрозуміти не можливо, оригінал позивачем в судовому засіданні не надавався (а.с. 30).

Згідно договору дарування від 27 травня 1994 року позивачу ОСОБА_1 належить 1/3 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1 (а.с. 29).

Згідно архівного витягу з рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 12 травня 2005 року № 273 дозволено ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , в зв`язку з газифікацією будинку, реконструкцію існуючої дерев`яної веранди на цегляну для обладнання кухні; перепланування в квартирі: приміщення колишньої кухні вважати житловою кімнатою (а.с. 21).

Дане рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 273 від 12.05.2005 року позивач просить скасувати, крім того, позивач просить припинити право власності на самочинне будівництво - веранду, а ОСОБА_2 зобов`язати у встановленому порядку знести веранду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Разом з тим, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що позов ОСОБА_1 подано на поновлення прав власності позивача у сфері земельних відносин, а виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з рішенням відповідача щодо надання права іншій особі на реконструкцію будівлі. Варто також наголосити, що в самому позові та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги переважно нормами Цивільного кодексу України, крім того, одна з вимог - припинити право власності на самочинне будівництво, що виключає можливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи суб`єктний склад даної справи та суть правовідносин, колегія суддів зазначає, що остання повинна вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2019 року - скасувати, провадження у справі - закрити.

Керуючись ст..ст. 238, 241, 242, 308, 311, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2019 року - скасувати.

Провадження у справі № 705/726/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Уманської міської ради, ОСОБА_2 про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді О.В.Епель

Л.О.Костюк

Постанова складена в повному обсязі 06 серпня 2019 року.