Справа № 815/946/18
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2019 року

Київ

справа №815/946/18

адміністративне провадження №К/9901/21525/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Гусака М.Б., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 у справі № 815/946/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача на рішення суду першої інстанції у цій справі.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про поновлення строку апеляційного оскарження, а апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду 30.08.2018 у цій справі залишено без руху. Надано десятиденний строк з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, в тому числі, для повідомлення інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки зазначену апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання та наведені скаржником підстави для його поновлення визнані судом неповажними, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення було проголошено 30.08.2018, повний текст складено 10.09.2018 та його копію отримано представником відповідача 12.09.2018, проте апеляційну скаргу подано до відділення поштового зв`язку 07.06.2019, що свідчить про звернення до суду з апеляційною скаргою поза межами строку встановленого статтею 295 КАС України.

Разом з апеляційною скаргою заявником подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, згідно якої апелянт просив поновити пропущений строк апеляційного оскарження виходячи з того, що причиною пропуску процесуального строку була неможливість своєчасної сплати судового збору.

Апеляційний суд оцінивши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження дійшов висновку, що скаржником не наведено поважних підстав для поновлення цього строку, оскільки вперше подану апеляційну скаргу було залишено без руху ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018 у зв`язку з несплатою судового збору та у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено. На підставі клопотання скаржника, ухвалами цього суду від 06.11.2018 та 18.12.2018 заявнику було продовжено процесуальний строк виконання вищезгаданої ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху. У зв`язку з неподанням документу про сплату судового збору в установлений строк ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2019 року повернуто Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби вперше подану апеляційну скаргу. 25.03.2019 відповідач вдруге подав апеляційну скаргу, яку ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 повернуто, з аналогічних підстав. Крім того, звертаючись до суду вдруге відповідачем не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, проте заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про необґрунтованість твердження апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Інших причин поновлення строку звернення до суду відповідачем не зазначено.

Апеляційний суд зазначив, що такі зволікання податкового органу із поданням апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому такі порушення своїх процесуальних обов`язків не дають змоги суду поновити строк апеляційного оскарження.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, відповідачем подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відстрочення сплати судового збору. Вказане клопотання мотивовано тим, що відповідач бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження, однак з об`єктивних причин позбавлений можливості сплатити судовий збір.

Проте апеляційний суд визнав неповажними такі причини пропуску строку та зазначив, що ним вже надавалась оцінка вказаним поясненням при залишенні апеляційної скарги без руху, а саме, що неналежна організація відповідачем своєї внутрішньої діяльності, в тому числі при сплаті судового збору, якщо це унеможливило вчасне подання апеляційної скарги, не може бути підставою для визнання причин пропуску строку поважними. Будь-яких доказів вжиття скаржником заходів стосовно сплати судового збору останнім до суду не надано. На підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження надані листи Управління ДКСУ у Печерському районі щодо здійснення заходів безспірного списання коштів станом на травень-червень 2019. Водночас скаржник жодним чином не обґрунтував підстав не проведення оплати судового збору з моменту отримання оскаржуваного рішення у серпні 2018 року до теперішнього часу, тобто фактично ним не вжито заходів щодо оплати судового збору у даній справі більше 9-ти місяців.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки повідомлені ним підстави для поновлення строку апеляційного оскарження є поважними, а судом не враховано, що Офіс великих платників податків ДФС не має можливості сплатити судовий збір, про що надано виписку по рахунку Офісу відповідно до якого у скаржника відсутній вхідний та вихідний залишок. Крім того, відповідач наполягав, що ним вчинялися всі необхідні дії, спрямовані на забезпечення сплати судового збору. Звертає увагу на конституційне закріплення права на апеляційне і касаційне оскарження судового рішення.

Проте, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду щодо неповажності наведених скаржником причин пропуску строку на апеляційне оскарження у цій справі, оскільки відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнано неповажними та на пропозицію суду апелянт не навів інших поважних підстав для цього.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України, у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 295, 299, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 у справі № 815/946/18.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

М.Б. Гусак

Є.А. Усенко ,

Судді Верховного Суду