Справа № 587/2585/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р.Справа № 587/2585/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Жданюк Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Степаненко О.А., місце складання м. Суми, повний текст складено 26.06.19 року по справі № 587/2585/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Жаловаги Юлії Олексіївни третя особа Управління патрульної поліції України в Сумській області

про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Жаловаги Юлії Олексіївни, третя особа Управління патрульної поліції в Сумській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Сумській області 1 батальйону 1 роти Жаловаги Юлії Олексіївни, що полягає у винесенні постанови серії ЕАВ №665931 від 10 жовтня 2018 року;

- скасувати постанову лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Сумській області 1 батальйону 1 роти Жаловаги Юлії Олексіївни серія ЕАВ №665931 від 10 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що згідно постанови про накладання на нього адміністративного стягнення 14 жовтня 2018 року приблизно о 22-30 годині в м. Суми по вул. Харківська він керував власним транспортним засобом, був зупинений відповідачем і відносно нього була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. Вважав, що дана постанова не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки доказів на підтвердження вчинення ним правопорушення не надано, він Правил дорожнього руху не порушував.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26.06.2019 року у справі № 587/2585/18 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Жаловаги Юлії Олексіївни, третя особа Управління патрульної поліції в Сумській області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позву.

Позивач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що 14 жовтня 2018 року приблизно о 22-30 годині в м.Суми по вул. Харківська ОСОБА_1 керував власним транспортним засобом і був зупинений відповідачем і відносно нього була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з тим, що позивач не мав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив п.2.1 г ПДР України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент зупинки транспортного засобу і отримав його тільки через деякий час після вчинення правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» установлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п. 1 ч. 1 ст. 35).

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 2 ст. 35).

Так, згідно з п.п. «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1.

Згідно з п.п. «ґ» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Також абзацом другим ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно п. 21.3 цієї статті при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Таким чином, нормами вищевикладених положень законодавства передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватися лише з визначених законодавством підстав, тобто,- доки поліцейський не почне оформлювати справу про адміністративне правопорушення на водія за вчинення якогось правопорушення, у нього немає підстав вимагати від водія пред`явити поліс страхування.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна стороно повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів вказує, що відповідачем не доведено, що на момент винесення оскаржуваної постанови інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції Жаловагою Юлією Олексіївною здійснювалось складання постанови щодо порушень правил дорожнього руху чи відбувалось оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригоди, тому вимога поліцейського для пред`явлення позивачем полісу обов`язкового страхування суперечила закону.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Кременчуцького районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09.10.2018 року у справі № 536/778/18 не відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій підлягають залишенню без задоволення.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що з метою повного захисту прав позивача у даних спірних правовідносинах, належним способом захисту позивача є скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 26.06.2019 року по справі № 587/2585/18 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким адміністративнйи позов ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Жаловаги Юлії Олексіївни про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Сумській області 1 батальйону 1 роти Жаловаги Юлії Олексіївни серія ЕАВ №665931 від 10 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, та закрити провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 05.08.2019 року