Справа № 240/6772/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Житомир справа № 240/6772/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання рішення незаконним, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України та Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо відмови в призначенні йому одноразової грошової допомоги в зв`язку із отриманням III групи інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України та поверненні матеріалів без права на виплату до Управління внутрішніх справ України в Житомирській області;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області повторно подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та відповідний пакет документів щодо призначення одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, наказом від 29.12.2010 звільнений у відставку (за віком). 10.10.2016 наказом Голови Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області призначено проведення службової перевірки по факту отримання тілесних ушкоджень позивачем, що мало місце 22.08.2005. Згідно довідки Серії 12ААА № 782062 від 14 лютого 2017 року, виданої обласною МСЕК № 2, позивачу була встановлена третя група інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року у справі №296/7458/17 визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не розгляду його заяви про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути заяву про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності та прийняти відповідне рішення. Однак, 05.03.2019, позивач отримав лист за підписом голови ліквідаційної комісії Управління МВС України в Житомирській області про те, що Департаментом фінансово-облікової дисципліни МВС України надіслано Висновок про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги. З огляду на зазначене, позивач вважає, що дії відповідачів є протиправними, а його право на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи порушеним.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачі у строк та в порядку, визначеному ч.5 ст.162, ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надіслали до відділу документального забезпечення суду відзиви на адміністративний позов.

24 травня 2019 року через канцелярію суду надійшов відзив Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 23.05.2019 (а.с. 31-37).

29.05.2019 на адресу суду надійшов відзив від Міністерства внутрішніх справ України від 24.05.2019 №12/6-2544 (а.с.50-56).

У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, полковника міліції ОСОБА_1 , начальника відділу кримінальної міліції у справах дітей наказом від 29.12.2010 №490 о/с звільнено у відставку (за віком) (а.с.15).

Зі змісту довідки від 31.05.2017 №0690-06-05/3479 ОСОБА_1 проводилась виплата страхового відшкодування відповідно до довідки Серії ЖИА №002405 Обласного центру медико-соціальної експертизи Коростенського міськміжрай МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійно працездатності у 25 відсотків у зв`язку з отриманням травми в результаті нещасного випадку не пов`язаним із виконанням службових обов`язків (а.с.21).

Постановою ВЛК ДУ "ТМО МВС України в Житомирській області" від 13.12.2016 на момент звільнення зі служби 31.12.2010 у ОСОБА_1 встановлено діагноз гіпертонічна хвороба першої стадії. Ангіопатія сітківки обох очей. Міокардіодистрофія змішаного генезу, НК нульового ступеня. Варикоз лівої нижньої кінцівки першого ступеня. Залишкові явища ЗЧМТ (струс головного мозку 22.08.2005 р.) з синдромом церебральної ангіодистонії, цефалгічним і ангіодистонічним синдромами. Хронічний гепатит без порушення функції з рідкими загостреннями. Хронічні холецистит, панкреатит, легкий перебіг. Хронічний пієлонефрит з рідкими загостреннями, ХНН нульового ступеня. Лівобічний нефроптоз першої стадії. Хронічний простатит. Остеохондроз шийного і поперекового відділів хребта, больовий і нейродистрофічний синдроми. Післятравматичний (вивих правого стегна 2005 р.) коксартроз справа, больовий синдром. Хронічний кохлеарний двобічний неврит з гостротою слуху на шепіт - 4 м/4 м; приглухуватість першого ступеня. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.14).

Довідкою МСЕК Серії 12ААА №782062 від 14 лютого 2017 року позивачу встановлено третю групу інвалідності первинно. Захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.19).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 у справі 296/7458/17 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаної із проходженням служби в органах внутрішніх справ України та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути заяву про призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності та прийняти рішення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21 жовтня 2015 року №850, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с.22-24).

На виконання рішення суду 10.01.2019 Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності (а.с.48).

Листом від 25.02.2019 Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області повідомила позивача про прийнятий висновок та про те, що матеріали подані позивачем не відповідають вимогам п.4 Порядку, яким передбачено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою під час повторного огляду буде встановлено, згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми (а.с.16).

Не погоджуючись з відмовою відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та компенсація заподіяння шкоди його майну передбачена статтею 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII (втратив чинність, далі - Закон № 565-XII).

Положеннями частини шостої статті 23 Закону №565-XII (в редакції на момент встановлення захворювання) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

При цьому, приписами статті 23 Закону №565-XII в редакції, чинній на момент встановлення позивачу інвалідності було передбачено, що у разі каліцтва, заподіяного працівникові міліції при виконанні службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніш як через 3 місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце у період проходження служби, йому виплачується одноразова допомога в розмірі від трирічного до п`ятирічного грошового утримання (залежно від ступеня втрати працездатності) і призначається пенсія по інвалідності.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги, далі - Порядок №850).

Пунктом 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 4 Порядку №850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Законом України "Про національну поліцію" №580-VIIІ обмежувального строку в два роки, між проведенням первинного та повторного медичного обстеження, перевищення якого позбавляє особу права на одноразову грошову допомогу, не передбачено.

У частині 6 статті 100 Закону №580-VIIІ передбачений трирічний строк для реалізація свого права на отримання допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.101 Закону №580-VIIІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Як встановлено судом, позивачу на підставі постанови ВЛК ДУ "ТМО МВС України в Житомирській області" від 13.12.2016, якою встановлено на момент звільнення зі служби 31.12.2010 у ОСОБА_1 діагноз, пов`язаний з проходженням служби в органах внутрішніх справ 14 лютого 2017 року за результатами первинного огляду встановлено 3 групу інвалідності.

Повторно відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги відповідач вказує на обставину, що позивачу вперше встановлено відсоток втрати працездатності у 2006 році, тоді як 3 групу інвалідності встановлено у 2017 році, що значно перевищує дворічний термін.

Суд зауважує, що відповідач приймаючи рішення про відмову не звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 14.02.2017 довідкою МСЕК за результатами саме первинного огляду встановлено третю групу інвалідності.

З огляду на наведене, відповідачі, відмовляючи позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, діяли всупереч нормам чинного законодавства, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, така підстава для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, як сплив дворічного строку між первинним та повторним медичним обстеженням є незаконною.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України та Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо відмови в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги в зв`язку із отриманням III групи інвалідності.

З приводу вимог про зобов`язання Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області повторно подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та відповідний пакет документів щодо призначення одноразової грошової допомоги та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог Постанови №850 суд зазначає наступне.

Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

Обмеження дискреційної влади як складова верховенства права і правової держави вимагає, насамперед, щоб діяльність як держави загалом, так і її органів, включаючи законодавчий, підпорядковувалася утвердженню і забезпеченню прав і свобод людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", зазначив, що "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Як встановлено з матеріалів справи, Управління УМВС в Житомирській області листом у 2017 році відмовляло ОСОБА_1 про повернення МВС України матеріалів про призначенні одноразової грошової допомоги з підстав сплину 2 років з моменту первинного встановлення втрати працездатності.

Як вже зазначалось судом, рішенням суду визнано протиправною бездіяльність МВС України та зобов`язано повторно розглянути.

Обставини справи свідчать на користь того, що зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення допомоги жодним чином не відновило порушені права позивача

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області повторно подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та відповідний пакет документів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Водночас Міністерство внутрішніх справ України слід зобов`язати призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, відповідачами не доведено правомірність дій щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст.382 КАС України суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням рішення в даній справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця,10, м.Київ, 01601, ) та Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області (Старий Бульвар,5/37, м.Житомир, 10008, ) щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд . код НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням III групи інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області повторно подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та відповідний пакет документів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено у повному обсязі: 07 серпня 2019 року.

Суддя В.А. Панкеєва