Справа № 805/2440/15-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 р. Справа№805/2440/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., при секретарі Мангуш З.В., за розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродукт" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 квітня 2015 року № , -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпродукт" звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Артемівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 квітня 2015 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 66 667, 00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 33 334, 00 грн, з мотивів безпідставності його прийняття.

В обґрунтування позовних вимог представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродукт" зазначає про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення внаслідок того, що реальність господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діас-Агро», за якими Товариством правомірно сформовано податковий кредит за листопад 2014 року підтверджено первинними документами. Позивач також зауважив, що якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Крім того, позивач звертає увагу, що проведення перевірки суперечить приписам Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпродукт" не є підприємством з високим ступенем ризику. З огляду на наведене, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродукт" просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 квітня 2015 року № . В матеріалах справи наявні заперечення відповідача, відповідно до яких представник останнього вважає, що контролюючий орган, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. Зокрема, відповідач посилається на податкову інформацію Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградської області № 26/11-23-22-02/39325101 від 04.02.2015 року відносно контрагента позивача - ТОВ «Діас-Агро» та на висновки, які зроблені в цьому акті відносно того, що неможливо провести зустрічну звірку у зв`язку з тим, що дане підприємство та його посадові особи відсутні за юридичною адресою. Наявність у платника податків виданих йому податкових накладних не є достатньою підставою для формування податкового кредиту з урахуванням відсутності підтвердження реального здійснення господарської операції. Крім того, представник відповідача зазначає, що в акті про надання послуг та в наданому звіті не відображено складу і характеру наданих послуг, не вказано місце і дати їх надання, а також не зазначено, у чому виражається їх результат. У наданому звіті відсутня інформація про нових покупців, знайдених в результаті наданих послуг, відсутня інформація про нові види продукції, виведені на ринок збуту солі для розширення асортименту, тощо. Водночас, до перевірки не були представлені письмові результати з детальним та повним описом всіх питань, відповідно до передбачених цим Договором напрямків дослідження. З цих підстав у задоволенні позову відповідач просив відмовити.

15 вересня 2015 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року, адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27 квітня 2015 року № .

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2019 року касаційну скаргу Артемівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області задоволено частково. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року у справі № 805/2440/15-а скасовано. Адміністративну справу № 805/2440/15-а направлено на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Голуб В.А. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродукт" до Артемівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 квітня 2015 року № . Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 11-30 год. 24.04.2019 року. Pозгляд справи було перенесено з 24.04.2019 року на 22.05.2019 року о 15-00 год. та з 22.05.2019 року на 24.05.2019 року о 16:00 у зв`язку з відрядженням судді.

Ухвалою суду від 24.05.2019 року клопотання представника відповідача щодо заміни відповідача по справі на Головне управління ДФС у Донецькій області, - задоволено. Здійснено заміну неналежного відповідача - Артемівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на належного - Головне управління ДФС у Донецькій області. Відкладено підготовче засідання до 15-00 год. 19.06.2019 року. Продовжено строк підготовчого провадження по адміністративній справі,- на тридцять днів з ініціативи суду. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродукт" додаткові докази, а саме докази на підтвердження фактичного отримання позивачем маркетингових послуг та виконання умов договору, письмові результати дослідження з детальним та повним описом всіх питань, як це передбачено умовами договору, а також докази того, що чи обліковувалися відповідні витрати на маркетингові послуги як витрати на збут і чи віднесені вони до складу собівартості реалізованої продукції. Ухвалою суду від 19.06.2019 року клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання, задоволено. Відкладено підготовче засідання до 15-00 год. 25.06.2019 року. Ухвалою суду від 25.06.2019 року закрито підготовче провадження по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродукт" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 квітня 2015 року №. Призначено судовий розгляд по суті на 12 годину 30 хвилин 17.07.2019 року. Pозгляд справи було відкладено з 17.07.2019 року на 24.07.2019 року о 14:00 у зв`язку з неявкою сторін по справі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив провести судове засідання без його участі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт» (далі - ТОВ «Укрпродукт»), зареєстровано в якості юридичної особи за кодом у за адресою: 84500, Донецька обл., місто Бахмут, вулиця Пушкіна, будинок 42, квартира 3. Позивач діє на підставі статуту (т.1 а.с.16-31).

ТОВ «Укрпродукт» перебуває на податковому обліку в Бахмутській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області та є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва № 05948654 від 26.11.2004 року (т.1 а.с.32).

Наказом в.о.начальника Артемівської об`єднаної Державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області № 98 від 30.03.2015 року призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрпродукт» з 30.03.2015 року по 03.04.2015 року (т.1 а.с.51).

Згідно з направленням на перевірку від 30.03.2015 року № 98 та від 30.03.2015 року № 97 на проведення перевірки були направлені посадові особи Артемівської ОДПІ - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.109,111).

У період з 30.03.2015 року по 03.04.2015 року посадовими особами податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків з питань дотримання податкового законодавства при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість під час здійснення взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діас-Агро» за листопад 2014 року, за результатами якої складено акт від 10 квітня 2015 року № 67/22/31226305 (далі - акт перевірки) (т.1 а.с.52-65).

Відповідно до висновків акту перевірки, контролюючим органом встановлено порушення позивачем п.198.1,198.3 ст.198, пп. «г» п.200.2 ст.200, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, а саме, що підприємством занижено суму податку на доходи фізичних осіб в результаті завищення в листопаді 2014 року задекларованої суми податкового кредиту в розмірі 66 666, 67 грн.

27 квітня 2015 року заступником керівника податкового органу на підставі акта перевірки та згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким за порушення вимог пунктів 198.1, 198.3 статті 198, підпункту «г» пункту 201.1 статті 201, пункту 200.1 статті 200, пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ «Укрпродукт» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 66 667 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 33 334 грн (т.1 а.с.66).

Правова підстава застосування штрафних (фінансових) санкцій у податковому повідомленні-рішенні не наведена.

Склад податкового правопорушення доводиться податковим органом висновком про завищення податкового кредиту за листопад 2014 року на суму 66 666 грн 67 коп., внаслідок не підтвердження реальності господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діас-Агро» при наданні останнім маркетингових послуг.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, положеннями пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, на які посилається податковий орган як на підставу прийняття податкового повідомлення-рішення, надано право платнику податків віднести до складу податкового кредиту, серед іншого, сум податку на додану вартість, що сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання товарів та послуг.

Пунктами 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України регламентовано порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Судом встановлено, що на підставі дилерського контракту від 10 грудня 2013 року № 7 ТОВ «Укрпродукт» є дилером Державного підприємства «Артемсіль» та має право на реалізацію товару згідно зі Специфікацією до вищезазначеного дилерського Контракту (т.1 а.с.112-117).

30 жовтня 2014 року між позивачем як замовником укладено договір про надання маркетингових послуг № 18 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діас-Агро», за умовами якого останній надає замовнику маркетингові послуги, а саме, пошук нових потенціальних покупців, розширення сегментів ринку збиту солі в асортименті, відкриття оптових складів на території України, утримання раніше існуючих клієнтів (т.1 а.36).

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій платником податків надано акт надання послуг від 30 листопада 2014 року № 23, згідно з яким виконані маркетингові послуги на суму 400 000 грн. в т.ч. податок на додану вартість - 66 666 грн 67 коп., рахунок на оплату від 30 листопада 2014 року № 30 на суму 400 000 грн. в т.ч. податок на додану вартість - 66 666 грн 67 коп., податкову накладну від 30 листопада 2014 року № 165, видану підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Діас-Агро» на адресу підприємства покупця Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт», в якій вказана сума реалізації товару 400 000 грн. в тому числі податок на додану вартість 66 666 грн 67 коп., платіжні доручення про перерахунок вказаних сум на рахунки Товариства Товариством «Діас-Агро», а також звіт виконавця про виконані маркетингові послуги за Договором від 30 жовтня 2014 року № 18, в якому перелічені клієнти на укладення Договорів (т.1 а.с. 37-50).

Суд звертає увагу, що витрати для цілей формування податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належними і допустимими первинними документами, які відображають реальність господарських операцій позивача з контрагентами, і є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Висновок про реальність господарських операцій має бути зроблено за наслідком дослідження первинних документів та оцінки їх відповідності вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

При цьому суд зазначає, що ключовим моментом у даній справі є питання щодо фактичного отримання позивачем маркетингових послуг та виконання умов договору.

Відповідно до пункту 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчення ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Склад витрат, засади методологічного формування інформації про витрати підприємства в бухгалтерському обліку та її розкриття у фінансовій звітності визначені Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, зареєстрованим Міністерством юстиції України 19 січня 2000 року за №27/4248, є нормативно - правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, підлягає застосуванню у межах спірних відносин за положенням статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - ПС(Б)О 16).

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для якого вони здійснені, про що зазначено пунктом 7 ПС(Б)О 16.

За положеннями пункту 17 та 19 ПС(Б)О 16 витрати на збут включають серед витрат, пов`язаних з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг), витрати на дослідження ринку (маркетинг).

Відтак, лише послуги, які забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчення ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків можуть визнаватися маркетинговими у розумінні пункту 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України. При цьому первинні документи, надані платником податків на підтвердження реальності отримання таких послуг повинні відповідати вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, Положенню № 88.

До маркетингових послуг відносяться, зокрема, але не виключно, послуги: із розміщення продукції в місцях продажу; вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту; унесення продукції (робіт, послуг) до інформаційних баз продажу; збирання та поширення інформації про продукцію (роботи, послуги).

Суд зазначає, що в акті про надання послуг та в наданому звіті не відображено складу і характеру наданих послуг, не вказано місце і дати їх надання, а також не зазначено, у чому виражається їх результат.

В свою чергу, у звіті виконавця про виконані маркетингові послуги за Договором від 30 жовтня 2014 року № 18 відсутня інформація про нових покупців знайдених в результаті проведених послуг, інформація про нові види продукції виведені на ринок збиту солі для розширення асортименту, відсутня інформація про відкриті нові оптові склади на території України і де саме; відсутня інформація про проведені рекламні компанії і які, відсутня інформація про організовані презентації і де, відсутня інформація про методи і роботи, проведені для утримання раніше існуючих клієнтів, як то передбачено нормами Податкового кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що звіт виконавця ТОВ «Діас-Агро» про виконання маркетингових послугах та акт надання послуг датується 30.11.2014 року. Тобто результати послуг фактично були передані замовнику (Позивачу) лише 30.11.2014 року. Таким чином реалізація солі Товариством «Укрпродукт» у листопаді 2014 року відбулася самостійно без сприяння ТОВ «Діас-Агро».

Суд звертає увагу, що ані до перевірки, ані в судове засідання позивачем не надано письмові результати дослідження з детальним та повним описом всіх питань, як це передбачено умовами Договору, хоча це є однією з обставин, якою податковий орган доводить склад податкового правопорушення.

Ця група обставин є безумовною підставою для визначення правопорушення як підстави прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що витрати замовника на маркетинг є витратами на збут, то відповідно до пункту 7 П(С)БО 16 такі витрати визнаються в періоді їх здійснення й обліковуються за дебетом рахунка 93 «Витрати на збут» у кореспонденції з відповідними рахунками та субрахунками. Проте, позивачем не надано інформації чи обліковувалися відповідні витрати на маркетингові послуги як витрати на збут і чи віднесені вони до складу собівартості реалізованої продукції. З огляду на наведене, в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Укрпродукт» фактично отримані маркетингові послуги за договором про надання маркетингових послуг № 18, який укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діас-Агро», а тому не підтверджена реальність господарської операції позивача з контрагентом, яка є підставою для формування податкового кредиту платника податків.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 27.04.2015 року № , яким за порушення вимог пунктів 198.1, 198.3 статті 198, підпункту «г» пункту 201.1 статті 201, пункту 200.1 статті 200, пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ "Укрпродукт" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 66 667 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 33 334 грн є правомірним та винесено фіскальним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо аргументів позивача про мораторій на проведення перевірок в зоні АТО відповідно до положень Закон України від 02.09.2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669-VII), суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Закону № 1669-VII органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року № 1726-VIII встановлено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб`єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Зазначене положення пов`язує заборону проведення перевірки із провадженням суб`єктом господарювання своєї діяльності в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Посилання позивача на положення Закону № 1726-VIII та Закону №1669, як підставу правового регулювання спірних правовідносин, визнаються судом хибними, з огляду на системний аналіз статей 1, 5, 7 Податкового кодексу України, за якими серед загальних засад встановлення податків і зборів пунктом 7.3 статті 7 передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. Оскільки норми наведених сторонами законів не відповідають встановленим Податковим кодексом України засадам, їх положення не можуть застосовуватись у межах спірних відносин.

Вказана правова позиція, зокрема, висловлена у постанові Верховного суду від 07 серпня 2018 року справа №805/4013/17-а.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідачем доведено правомірність дій з його сторони, суд доходить висновку про необґрунтованість пред`явленого позову та що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродукт" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 квітня 2015 року № не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судовий збір не підлягає розподілу у зв`язку зі відмовою у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 262, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродукт" (, 84500, Донецька обл., місто Бахмут, вулиця Пушкіна, будинок 42, квартира 3) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 114) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 квітня 2015 року № , - відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено 05.08.2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб