Справа № 280/1974/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 серпня 2019 року Справа № 280/1974/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Сонгулія О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; )

про визнання дій протиправними та скасування вимог

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд:

1) визнати дії відповідача щодо взяття на облік позивача щодо обліку в реєстрі страхувальника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка проводить незалежну професійну діяльність протиправними та зобов`язати їх зняти з обліку позивача, в реєстрі страхувальника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка проводить незалежну професійну діяльність;

2) визнати дії відповідача щодо нарахування недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протиправними та скасувати податкові вимоги від 05.12.2018 за №Ф-50880-55 у розмірі 1617,24 грн. та від 21.02.2019 за №Ф-50880-55 у розмірі 4074, 24 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що є адвокатом, перебуває на обліку як фізична особа підприємець, обрав спрощену систему оподаткування за 3-ю групою. Основним видом діяльності є за КВЕД 69.10 «Діяльність в сфері права». У 2018-2019 роках своєчасно та у повному обсязі сплачував єдиний соціальний внесок. Однак, 14.12.2018 позивач отримав вимогу про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 1617,24 грн. З відповіді ГУ ДФС у Запорізькій області позивач дізнався, що контролюючий орган самостійно взяв його на облік як фізичну особу-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та вніс до реєстру страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особу, яка провадить незалежну професійну діяльність. 09.03.2019 позивач отримав повторну податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 4074,24 грн. ОСОБА_1 вважає дії ГУ ДФС у Запорізькій області щодо подвійного обліку його як платника єдиного соціального внеску протиправними. Вказує, що адвокатська діяльність підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, але оподаткування доходів від отримання такої діяльності можливе лише у тому випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 06.05.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.05.2019 відкрито загальне позовне провадження в справі, призначено підготовче судове засідання на 04.06.2019.

Представником відповідача подано до суду відзив на адміністративний позов (вх.№21380 від 27.05.2019), у якому він просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, зокрема, що згідно даних, які містяться в інформаційно-аналітичній системі фіскального органу, ОСОБА_1 перебуває на обліку, як фізична особа-підприємець, яка обрала спрощену систему оподаткування, та як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат). Відповідно до Публічного реєстру позивач обліковується в Раді адвокатів Запорізької області та проводить індивідуальну адвокатську діяльність з 06.06.1994. До ГУ ДФС у Запорізькій області заява за формою №5-ОПП про взяття на облік фізичної особи, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність не надходила. Дана заява подана лише 25.02.2019. Тому, 17.08.2018 відповідачем забезпечено внесення до інформаційної бази ДФС України даних за формою «Відомості відповідних реєстрів про реєстрацію (для обліку за основним місцем з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік») стосовно ОСОБА_1 . Зазначає, що оскільки позивач є одночасно фізичною особою-підприємцем і самозайнятою особою, зобов`язання щодо сплати єдиного соціального внеску виникають окремо по кожному з видів діяльності. З посиланням на норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI), Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076), Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300 (далі Порядок 1588) відповідач вважає, що дії щодо взяття на облік позивача як особи, яка проводить незалежну професійну діяльність, є правомірними, а оскаржувані вимоги про сплату боргу (недоїмки) складені відповідно до норм діючого законодавства.

03.06.2019 позивач подав відповідь на відзив (вх.22357), в якому не погоджується з доводами представника відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, та додатково зазначає, що 25.02.2019 він подав заяву за формою №5-ОПП як фізична особа-підприємець у зв`язку зі змінами у своїй діяльності, а саме: до основного виду діяльності за КВЕД №69.10 діяльність у сфері права були додані №69.20 консультування з питань оподаткування, №70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування. Звертає увагу, що за заявою не було вказано про реєстрацію як фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Протокольною ухвалою суду від 04.06.2019 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 03.07.2019.

Протокольною ухвалою суду від 03.07.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 17.07.2019.

03.07.2019 позивач та представник відповідача кожен окремо звернулися до суду із заявами про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши надані письмові докази, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини.

На підставі рішення Запорізької кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 01.06.1994 за №5 ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №233 від 06.06.1994 (а.с.34, 35).

З 26.10.1999 позивач зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №2 003234, як фізична особа підприємець, перебуває на обліку в контролюючих органах як платник єдиного податку 2 групи за ставкою 20 %, основним видом діяльності є діяльність у сфері права (а.с.37-43).

ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець за 2018 рік та за перший квартал 2019 року сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджується такими документами:

- квитанція №0.0..1 від 17.04.2018;

- квитанція №0.0..1 від 19.07.2019;

- квитанція №0.0..1 від 19.10.2018;

- квитанція №0.0..1 від 18.01.2019;

- квитанція №0.0..1 від 21.04.2019 (а.с.47-49).

05.12.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано та направлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №50880-55, в якій позивача зобов`язано протягом 10 календарних днів від дня отримання вимоги сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску на суму 1617,24 грн. (а.с.53).

Не погодившись з вищезазначеною вимогою позивач направив скаргу від 14.12.2018 до відповідача та, згодом, доповнення до скарги від 18.12.2018 (а.с.56-58).

24.12.2018 позивач направив скаргу до Державної фіскальної служби України про скасування податкової вимоги №Ф-50880-55 від 05.12.2018 (а.с.59-61).

26.12.2018 позивач подав до ГУ ДФС у Запорізькій області повідомлення про оскарження вищезазначеної податкової вимоги (а.с.62).

У зв`язку з відсутністю відповіді Державної фіскальної служби України на подану скаргу у встановлений термін, 18.02.2019 позивач звернувся до відповідача зі скаргою про безпідставне нарахування недоїмки, яка відображена в електронному кабінеті, з проханням перерахувати недоїмку по єдиному соціальному внеску за 2018 рік (а.с.63-64).

21.02.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано та направлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №50880-55, в якій позивача зобов`язано протягом 10 календарних днів від дня отримання вимоги сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску на суму 4074,42 грн. (а.с.54).

11.03.2019 позивач подав скаргу до Державної фіскальної служби України, у якій просив скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.02.2019 №Ф50880-55 (а.с.69-73).

Листом від 20.03.2019 №4686/14/08/-01-13-01-23 «Про надання відповіді» відповідач повідомив позивача, що за результатами проведеної інвентаризації Єдиного реєстру адвокатів України 17.08.2018 року до ІС «Податковий блок» по ОСОБА_1 внесено «Відомості відповідних реєстрів про реєстрацію (для обліку за основним місцем) з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік», тобто з зазначеної дати ОСОБА_1 обліковується в контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. Станом на 31.10.2018 обліковувалась недоїмка у сумі 1617,24 грн., нарахування єдиного внеску в інтегрованій картці платника податків здійснено правомірно, у зв`язку з чим підстави щодо скасування вимоги про сплату боргу по ОСОБА_1 відсутні. Щодо розгляду скарги позивача повідомлено про відсутність інформації. Також зазначено, що вимога є вважається відкликаною у зв`язку зі сплатою боргу (а.с.65-68).

28.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДФС у Запорізький області зі скаргою, у якій просив скасувати його реєстрацію у реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, припинити нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність та скасувати нараховані внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність (а.с.79-81).

Листом від 11.04.2019 №6894/14/08/-01-55-03 Василівське управління Головного управління ДФС у Запорізькій області надало відповідь позивачу, відповідно до якої відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1 , зазначених у скарзі від 28.03.2019 (а.с.82,83).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 11.04.2019 №17121/6/99-99-11-05-02-15 вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.02.2019 №Ф50880-55 ГУ ДФС у Запорізькій області залишено без змін, скаргу фізичної особи-підприємця, адвоката Коваленка В.В. від 11.03.2019 без задоволення.

Вважаючи дії відповідача щодо одночасного взяття на облік позивача як самозайнятої особи, яка проводить незалежну професійну діяльність, та фізичної особи-підприємця, що здійснює діяльність у сфері права, неправомірними, а вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

В підпункті 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК Україним) міститься визначення поняття самозайнятої особи.

Так, самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI визначено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

У пунктах 4, 5 частини 1 статті 4 Закону України №2464-VІ зазначено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Вищезазначене свідчить, що до платників єдиного внеску законодавцем віднесено осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, в тому числі адвокатську, та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно з пунктами 63.1, 63.2 статті 63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Взяття на облік фізичних осіб-підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (пункт 65.1 статті 65 ПК України).

Пунктом 63.5 статті 63 ПК України визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.

Пунктом 65.2 статті 65 ПК України врегульовано, що облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Крім того, п.65.3 ст. 65 ПК України обумовлено, що для взяття на облік фізичної особи, яка має право провадити незалежну професійну діяльність, така особа повинна подати заяву та документи особисто або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем постійного проживання.

Положеннями пунктів 178.1, 178.2 статті 178 ПК України передбачено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу.

При цьому, у підпункті 65.4.4 пункту 65.4 статті 65 ПК України зазначено, що контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Отже, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Комплексний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що ПК України передбачає обов`язок самозайнятих осіб стати на облік у контролюючому органі у разі здійснення підприємницької діяльності або здійснення незалежної професійної діяльності. Разом з тим, законом не передбачено можливості повторного взяття на облік особи, яка вже здійснює підприємницьку діяльність, ще й як особи, що здійснює незалежну професійну діяльність.

Що стосується обліку та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VІ, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У пунктах 1, 4, 5 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI міститься визначення, що платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Отже, законодавець розмежовує як платників єдиного внеску фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. При цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом України №2464 не передбачений.

На виконання вимог статей 5,16,19 Закону №2464-VІ та пункту 4 Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України від 18.03.2013 №141, наказом Міністерства фінансів України 24.11.2014 №1162, затверджено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок №1162).

Згідно з пунктами 1, 2 Розділу ІІІ Порядку №1162 взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою №1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою №12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону, №2464, подають заяву за формою №1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності.

Однак, згідно з пунктом 4 Розділу VІ Порядку №1162 якщо контролюючими органами при здійсненні своїх функцій за результатами перевірок та звірок, або на підставі інформації від третіх осіб, або на підставі даних інших державних органів чи відповідних державних реєстрів встановлено, що: фізична особа, зареєстрована як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, але не перебуває на обліку чи знята з обліку в контролюючому органі, то такий орган повідомляє таку особу про необхідність подання заяви за формою 1-ЄСВ для взяття її на облік як платника єдиного внеску. Така фізична особа обліковується в реєстрі страхувальників як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік».

Пунктом 6.7 Розділу 6 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300 (далі Порядок 1588) зокрема передбачено, що взяття на облік фізичних осіб, які не є підприємцями та здійснюють незалежну професійну діяльність, умовою ведення якої згідно із законом є державна реєстрація такої діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (далі - фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність), здійснюється за місцем постійного проживання у порядку, встановленому цим Порядком для фізичних осіб - підприємців: 1) для взяття на облік фізична особа, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, у строк 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання: заяву за формою №5-ОПП (додаток 8); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, якщо заявник є адвокатом, який провадить адвокатську діяльність індивідуально.

Якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою «Зміни» та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, визначеного у підпункті 1 цього пункту.

Згідно з пунктом 291.3 статті 291 ПК України, юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

У відзиві на позовну заяву відповідачем підтверджено, що з 17.08.2018 ОСОБА_1 , зареєстровано як фізичну особу, яка займається незалежною професійною діяльністю, та з цього часу позивач одночасно обліковується у контролюючих органах як фізична особа-підприємець та як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю.

В той же час, з матеріалів справи слідує, що позивач станом до 17.08.2018 не подавав відповідної заяви про його реєстрацію як фізичної особи, що здійснює незалежну професійну діяльність, а тому автоматичне взяття позивача на облік як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, без заяви цієї особи встановленої форми, є протиправним.

Судом встановлено, що позивач 25.02.2019 подав до контролюючого органу заяву за формою №5-ОПП з позначкою «Зміни» (а.с.104). Зі змісту даної заяви вбачається, що позивач просив взяти його на облік за неосновним місцем обліку в контролюючому органі за місцезнаходженням робочого місця як фізичну особу-підприємця з основним видами діяльності: КВЕД 69.10 - діяльність у сфері права та другорядними видами діяльності КВЕД 69.20 діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, консультування з оподаткування, КВЕД 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Тому, посилання відповідача, на те, що позивач 25.02.2019 подав до контролюючого органу заяви за формою №5-ОПП про взяття на облік як фізичної особи, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, суд вважає безпідставними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо взяття його на облік як фізичну особу, що проводить незалежну професійну (адвокатську) діяльність, підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача зняти його з обліку як фізичну особу, що проводить незалежну професійну (адвокатську) діяльність, суд погоджується з їх обґрунтованістю, оскільки податковим законодавством виключена можливість подвійного обліку особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як фізична особа-підприємець.

Суд враховує те, що згідно з нормами ПК України, Закону №2464-VI, Порядку №1162 та Порядку №1588 відповідач наділений виключними повноваженнями з питань зняття з податкового облік та обліку платника єдиного внеску, оскільки припиненню перебування на податковому обліку передує відповідна процедура, встановлена зазначеними нормативно-правовими актами.

Однак, такі повноваження не є дискреційними, оскільки є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи те, що позивача протиправно взято на облік як особу, яка здійснює незалежну професійну діяльність, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача зняти його з такого обліку.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оскільки судом встановлено безпідставне самостійне віднесення контролюючим органом позивача на облік одночасно як фізичної особа-підприємця та як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, нарахування недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску відповідно до вимог про сплату боргу (недоїмки) від 05.12.2018 №Ф-50880-55 та від 21.02.2019 №Ф-50880-55 є протиправними, а тому позовна вимога щодо скасування зазначених вимог про сплату боргу (недоїмки) також підлягає задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірності автоматичного взяття позивача, як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність без його заяви та відповідно не доведено правомірності прийняття оскаржуваних вимог про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1536,80 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головною у правління ДФС у Запорізькій області щодо взяття на облік ОСОБА_1 як фізичну особу, яка проводить незалежну професійну діяльність.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Запорізькій області зняти з обліку ОСОБА_1 як фізичну особу, яка проводить незалежну професійну діяльність.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.12.2018 №Ф-50880-55 в сумі 1617,24 грн., винесену Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.02.2019 №Ф-50880-55 в сумі 4074,42 грн., винесену Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати у сумі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління ДФС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; .

Повне судове рішення складено 01.08.2019.

Суддя М.О. Семененко