Справа № 640/10624/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа Національний банк України про визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Руденка В.В. від 11 травня 2019 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №5905559.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 червня 2019 року закрито провадження у справі та роз`яснено, що даний спір повинен вирішуватись в порядку господарського судочинства.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем відсутні господарсько-правові відносини, які регулюються нормами господарського права.

Відповідач та третя особа відзив на апеляційну скаргу не подавали, в суді першої інстанції їх позиція обґрунтовувалась тим, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

В силу положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Позивач в апеляційній скарзі зазначав, що бажає прийняти участь в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для здійснення розгляду справи за участі позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, про скасування постанови державного виконавця від 11 травня 2019 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №5905559.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята у виконавчому провадженні, відкритого на підставі наказу Господарського суду м.Києва від 18 березня 2019 року у господарській справі №910/17744/17 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (ч.1 ст.5 КАС України).

В силу вимог ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частинами 1, 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18) та від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18) та від 10 квітня 2019 року у справі № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18).

В той же час, рішення державного виконавця щодо виконання судового рішення, в тому числі і постанови про арешт майна боржника, можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Руденка В.В. від 11 травня 2019 року про арешт майна боржника (а.с.30) винесені державним виконавцем у рамках виконавчого провадження №5905559 з примусового виконання наказу №910/17744/17 виданого 18 березня 2019 року Господарським судом м.Києва у господарській справі за позовом Національного банку України до ПрАТ «Агрохолдинг Авангард», третя особа - ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч.1 ст.339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч.1 ст.340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

З наведеного вбачається, що у спірних правовідносинах оскарження позивачем рішення державного виконавця при виконанні рішення суду, ухваленого за правилами ГПК України, повинно здійснюватися шляхом подання скарги до суду, який видав виконавчий документ, за правилами Господарського процесуального кодексу.

Отже, зазначений спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, оскільки вимоги позивача в рамках даної справи стосуються оскарження рішення державного виконавця - постанови про арешт майна боржника від 11 травня 2019 року винесеної в рамках виконавчого провадження №59055559 з примусового виконання наказу №910/17744/17, виданого 18 березня 2019 року Господарським судом м.Києва у господарській справі за позовом Національного банку України до ПрАТ «Агрохолдинг Авангард», третя особа - ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» про звернення стягнення на предмет іпотеки, спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку господарського судочинства Господарським судом м.Києва.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 червня 2019 року про закриття провадження в адміністративній справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 05 серпня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма