Справа № 440/2011/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2011/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/2011/19 за позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-4" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2019 року Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (надалі - Фонд, позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-4" (надалі - відповідач, ТОВ "Інтеграл-4") , в якому просить стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції в розмірі 206 210,53 грн та пеню за порушення термінів сплати аміністративно-господарських санкцій в розмірі 5 567,85 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в порушення вимог статей 19, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" відповідач у 2018 році не виконав нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, у кількості 1 робочого місця, що є підставою для накладення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 206 210,53 грн та пені у розмірі 5567,85 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У судове засідання 26.06.2019 відповідач не з`явився. У зв`язку з відсутністю у матеріалах справи доказів належного інформування про дату, час та місце розгляду справи суд відклав розгляд справи для повторного інформування відповідача на 11.07.2019.

У судове засідання 11.07.2019 сторони не з`явилися, натомість надіслали клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість явки, у зв`язку з чим суд задовольнив подані клопотання та відклав розгляд справи на 25.07.2019.

У судове засідання 25.07.2019 учасники справи не з`явилися, явку своїх уповноважених представників не забезпечили, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Від відповідача подібних клопотань до суду не надходило.

Враховуючи положення статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Суд розглядає дану справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "Інтеграл-4" () зареєстроване як юридична особа 04.07.2016, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вчинено запис № 1 015538 (а.с. 18-24). Основним видом діяльності відповідача за КВЕД є Надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу.

09.01.2019 ТОВ "Інтеграл-4" подано до Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік (форма № 10-ПІ) (а.с. 6).

Згідно відомостей, зазначених у Звіті, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) підприємства у 2018 році становила 76 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб) - 2 осіб. Кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (осіб) становить 2 особи.

Однак, на думку позивача, на підприємстві не дотримано нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у зв`язку з чим здійснено нарахування адміністративно-господарських санкцій у розмірі 206 210,53 грн та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 5 567,85 грн (за 45 днів (з 16.04.2019 по 30.05.2019)) (а.с. 7).

З огляду на факт наявності вищевказаних сум заборгованості, які не сплачені боржником у добровільному порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з такого.

Спірні відносини урегульовані Законом України від 21.03.1991 №875-XII "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (надалі - Закон №875-XII).

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №875-XII (в редакції, чинній упродовж 2018 року) з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

У відповідності до частини першої статті 18 Закону №875-XII, забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Разом з цим, як визначено частиною третьою вказаної статті, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до частини першої статті 19 Закону №875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 "Про затвердження форми звітності N 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядку її подання" затверджено форму звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядок подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Згідно з приписами пункту 5 Порядку подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316, форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Виходячи з наведених вище приписів Закону №875-XII, обов`язок щодо працевлаштування осіб з інвалідністю покладено як на суб`єктів господарювання, так і на державу, від імені якої діють відповідні державні служби зайнятості.

Обов`язок суб`єкта господарювання полягає у виділенні та створенні робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, створенні умов праці та надання інформації державній службі зайнятості, необхідної для працевлаштування такої категорії осіб. У той же час, обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатися пошуком таких осіб для працевлаштування.

При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду, наведені у постановах від 14.02.18 у справі №820/2124/16, від 28.02.18 у справі №807/612/16, від 21.08.18 у справі №804/6950/15.

Суд також наголошує, що принципом юридичної відповідальності є вина в порушенні законодавчо встановленого імперативного правила поведінки. За приписами частини другої статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Надавши інформацію про попит на вакансії підприємство, фактично, вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 26.06.18 у справі №806/1368/17.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік форма №10-ПІ ТОВ "Інтеграл-4" (а.с. 6), середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві відповідача за цей період становила 76 осіб. З них, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, відповідачем визначена у кількості 2 осіб згідно вимог ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік в кількості 76 осіб відповідно до частини першої статті 19 Закону №875-XII має складати 3 особи (76 * 4% = 3,04).

Відповідно до Звіту в ТОВ "Інтеграл-4" впродовж 2018 року працювали 3 особи:

- ОСОБА_1 прийнятий на роботу згідно з наказом №58-к від 20.11.2017;

- ОСОБА_2 прийнятий на роботу згідно з наказом №69-к від 13.12.2017;

- ОСОБА_3 прийнятий на роботу згідно з наказом №106-к від 01.11.2018 та звільнений наказом 118-к від 29.12.2018.

Таким чином, ОСОБА_3 пропрацював на підприємстві майже 2 місяці (листопад - грудень 2018 року).

При цьому, за даними Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості звіт за 2018 рік за формою №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" з метою працевлаштування осіб з інвалідністю" відповідачем не подавався (а.с. 16, 46).

Отже, фактично на підприємстві у 2018 році не дотримано нормативу працевлаштування осіб, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, за 10 місяців.

Тож за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування і не зайняте інвалідами, у період січень - жовтень 2018 року відповідач повинен був звітувати до центру зайнятості.

Частина перша статті 20 Закону №875-XII визначає, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону №875-XII порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Матеріалами справи, а саме - з розрахунку адміністративно-господарських санкцій та пені за нестворене та не зайняте робоче місце для працевлаштування особи з інвалідністю (а.с. 7) суд встановив, що сума адміністративно - господарських санкцій, яка підлягає стягненню з відповідача за 10 місяців 2018 року становить 171 842,10 грн, сума пені - 4 639,95 грн (103,11 грн/день*45 днів).

Таким чином загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за 10 непрозвітованих місяців 2018 року становить 176 482,05 грн.

Оскільки вказана сума адміністративно-господарських санкцій та пені не була сплачена відповідачем самостійно, то відповідно до частини п`ятої статті 20 Закону №875-XII ця сума підлягає стягненню у примусовому порядку за відповідним рішенням суду.

В той же час суд визнає безпідставними вимоги позивача, що ґрунтуються на розрахунку суми адміністративно - господарських санкцій та пені за період листопад - грудень 2018 року з огляду на встановлені судовим розглядом факти виконання відповідачем вимог закону з приводу фактичного працевлаштування осіб з інвалідністю у зазначений період господарської діяльності.

Таким чином позов належить задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36014, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-4" (вул. Котляревського, 22 Б, м. Полтава, 36020, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-4" (вул. Котляревського, 22 Б, м. Полтава, 36020, ) на користь Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36014, , одержувач: УК у м. Полтаві/м. Полтава/50070000, код 38019510, р/р 6002 Казначейство України (ЕАП), МФО 899998) суму адміністративно-господарських санкцій в розмірі 171 842 (сто сімдесят одна тисяча вісімсот сорок дві) грн 10 коп та пеню у розмірі 4 639 (чотири тисячі шістсот тридцять дев`ять) грн 95 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун