Справа № 826/17071/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 серпня 2019 року № 826/17071/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Кармазіна О.А., суддів Катющенка В.П. та Скочок Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод»
до третя особа Державної казначейської служби України, Державне підприємство «Укроборонпром»
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-,-
В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Луганський авіаційний ремонтний завод» (91004, м. Луганськ, кв. Острая Могіла, 180, код ЄДР: 08215600) (далі - позивач, ДП «ЛАРЗ») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, код ЄДР: 37567646), в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання платіжного доручення від 15.01.2014 № 14 на суму 4 474 392,39 грн. та платіжного доручення від 25.01.2014 № 45 на суму 307798,65 грн., наданих Відділом примусового виконання рішення Державно виконавчої служби України ГТУЮ у м. Севастополі до ГУ ДКС України у м. Севастополі для перерахування з депозитного рахунку виконавчої служби № 08800, відкритого в Державній казначейській службі України (єдиний казначейський рахунок) на користь ДП «ЛАРЗ» суми боргу:

2) зобов`язати відповідача перерахувати суми боргу в розмірі 4 474 392,39 грн. та 307798,65 грн. на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 у ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, код ЄДР: 39642468, отримувач - Київська філія ДП «ЛАРЗ».

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що у відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у м. Севастополі знаходяться виконавчі провадження за: наказом Господарського суду м. Севастополь № 919/213/13-г від 13.05.2013 (ВП № 38294724) про стягнення з ДП «Севастопольське авіаційне підприємство» на користь ДП «ЛАРЗ» заборгованості у розмірі 5 977 153,43 грн. та наказом Господарського суду м. Севастополь № 919/213/13-г від 13.05.2013 (ВП № 39811108) про стягнення з державного підприємства «Севастопольське авіаційне підприємство» на користь ДП «ЛАРЗ» суми у розмірі 68 820,00 грн.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Севастополі від 05.12.2013 було накладено арешт на грошові кошти боржника - ДП «Севастопольське авіаційне підприємство». На виконання вказаної постанови у грудні 2013 року - січні 2014 року на поточному рахунку ДП «Севастопольське авіаційне підприємство» були арештовані грошові кошти у загальному розмірі 6 388 151,51 грн. та направлені на депозитний рахунок виконавчої служби № НОМЕР_2 , відкритий в Державній казначейській службі України (єдиний казначейський рахунок).

Як наголошує представник позивача, 15 та 25 січня 2014 року ВПВР УДВС ГУЮ у м. Севастополь були направлені до ГУ ДКС України у місті Севастополь платіжні доручення на перерахування з вказаної вище суми на користь ДП «ЛАРЗ»: 4 474 392,39 грн. - платіжне доручення № 14 від 15.01.2014 та 307 798,65 грн. - платіжне доручення № 45 від 25.01.2014.

Натомість, представник позивача звертає увагу суду на те, що вказані платіжні доручення з боку Державної казначейської служби України виконані не були, платежі не проведені.

Наголошує, що керівництво ДП «ЛАРЗ» неодноразово зверталось до ГУ ДКС у місті Севастополь, до першого заступника Голови Державної казначейської служби України та до Голови Державної казначейської служби України з проханням терміново виконати вказані платежі та про стан виконання повідомити на адресу підприємства.

Аналогічні звернення були здійсненні і з боку ДП «Укроборонпром», які направлені на адресу Міністерства фінансів України та Державної казначейської служби України, проте вказані звернення залишені без задоволення.

Натомість, листом від 19.02.2014 № 092-34/1733 ГУ ДКС у місті Севастополь повідомлено, що органи Казначейства України вживають усіх можливих заходів щодо проведення у повному обсязі розрахунків згідно наданих платіжних доручень клієнтів, направляючи на це весь наявний фінансовий ресурс єдиного казначейського рахунку. Платіжні доручення знаходяться на опрацюванні у Головному управлінні Державної казначейської служби у м. Севастополі та негайно будуть виконані при наявності фінансового ресурсу.

Також представник позивача зазначає, що відповідач, листом від 05.03.2014 № 14-08/817-5236 повідомив ДК «Укроборонпром», що відповідно до п. 3,5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22, зареєстрованої в Мінюсті України 29.03.2004 за № 377/8976, органи Казначейства приймають платіжні доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. Органи Казначейства вживають усіх можливих заходів щодо проведення у повному обсязі розрахунків згідно наданих платіжних доручень розпорядників коштів, направляючи на це весь наявний фінансовий ресурс єдиного казначейського рахунка.

У позовній заяві також зазначено, що відповідачем, листами від 22.05.2014 № 14-08/1757-12228 та від 30.05.2014 № 14-08/1860-12968 повідомлено позивача, що згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та постанови Правління Національного банку України від 06.05.2014 № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операції окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» Національний банк зобов`язав банки України припинити кореспондентські відносини з банками України та/або іноземними банками, іншими кредитними або фінансовими установами, що розташовані та/або здійснюють свою діяльність на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя.

Водночас, як зазначив представник позивача у позовній заяві, відповідач листом від 23.09.2014 № 14-08/3123-21376 повідомив ДК «Укроборонпром», що кошти, стягнуті ВПВР УДВС ГУЮ у м. Севастополь з ДП «Севастопольське авіаційне підприємство», зараховані на депозитний рахунок відділу, а відтак лист ДК «Укроборонпром» направлено за належністю до Державної виконавчої служби України для вжиття відповідних заходів.

Підсумовуючи викладене представник позивача наголосив, що зважаючи на те, що відповідач управляє ліквідністю субрахунків єдиного казначейського рахунку, просив задовольнити позов та зобов`язати відповідача перерахувати суми боргу в розмірі 4 474 392,39 грн. та 307798,65 грн. на поточний рахунок позивача.

Позиція відповідача.

Представник відповідача надав заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог наголосивши, що відносини виникли між позивачем та Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Севастополі з приводу перерахування коштів за договором, укладеним з Головним управління юстиції в м. Севастополі, натомість зауважив, що відповідач не відповідає за зобов`язаннями інших юридичних або фізичних осіб, а територіальні органи казначейства утворено Кабінетом Міністрів України як окремі юридичні особи публічного права.

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що станом на сьогодні Головне управління Державної казначейської служби України у м. Севастополі не ліквідоване як юридична особа.

Зазначає, що ГУЮ в м. Севастополі не відкривало рахунків в ДКС України, жодних платіжних доручень щодо перерахування коштів, в тому числі і на користь позивача, до відповідача не подавались і відповідно відповідач не може здійснити таке перерахування коштів.

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки казначейство не здійснює казначейського обслуговування рахунків ГУЮ в м. Севастополі, інформацією щодо стану рахунків не володіє та не має можливості вжити жодних заходів щодо перерахування наявних на вказаному рахунку коштів. Платіжні доручення ГУЮ в м. Севастополі до Казначейства України не подавалися та не могли бути поданими відповідно до законодавства.

Підсумовуючи викладене, представник казначейства наголосив. що у межах спірних відносин відсутні будь-які неправомірні дії з боку відповідача щодо позивача, оскільки казначейство жодним чином не порушувало прав та законних інтересів ДП «Луганський авіаційний ремонтний завод», а відтак позовні вимоги є безпідставними та просив відмовити у їх задоволенні.

Позиція третьої особи.

Третя особа жодних пояснень з приводу заявлених позовних вимог не надала.

Процесуальні дій, вчинені у справі.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2016 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи колегією у складі трьох суддів.

На підставі розпорядження керівника апарату суду про повторний автоматичний розподіл судових справ від 11.10.2017 № 7283 та відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу повторно автоматично розподілено на суддю Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А. від 09.11.2017 вказану справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду колегією у складі трьох суддів.

Вказаною ухвалою, зокрема, запропоновано третій особі надати пояснення з приводу заявлених позовних вимог. Дану ухвалу отримано третьою особою 13.11.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 209 (том 1 а.с. 97).

У судовому засіданні 05.12.2017, на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, що також не заперечується сторонами, у відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції у м. Севастополі знаходяться виконавчі провадження № 38294724 та № 39811108 за: наказом Господарського суду м. Севастополь № 919/213/13-г від 13.05.2013 про стягнення з ДП «Севастопольське авіаційне підприємство» на користь ДП «ЛАРЗ» заборгованості у розмірі 5 977 153,43 грн. та наказом Господарського суду м. Севастополь № 919/213/13-г від 13.05.2013 про стягнення з державного підприємства «Севастопольське авіаційне підприємство» на користь ДП «ЛАРЗ» суми у розмірі 68 820,00 грн.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Севастополі від 05.12.2013 було накладено арешт на грошові кошти боржника - ДП «Севастопольське авіаційне підприємство».

Позивач у позовній заяві зазначає, що на виконання вказаної постанови у грудні 2013 року - січні 2014 року на поточному рахунку ДП «Севастопольське авіаційне підприємство» були арештовані грошові кошти у загальному розмірі 6 388 151,51 грн. та направлені на депозитний рахунок виконавчої служби № 0880, відкритий в Державній казначейській службі України.

Як наголошує представник позивача, 15 та 25 січня 2014 року ВПВР УДВС ГУЮ у м. Севастополь направлені до ГУ ДКС України у місті Севастополь платіжні доручення на перерахування на користь ДП «ЛАРЗ» сум: 4 474 392,39 грн. - платіжне доручення № 14 від 15.01.2014 та 307 798,65 грн. - платіжне доручення № 45 від 25.01.2014.

Натомість, зважаючи на те, що вказані платіжні доручення не були виконанні Державною казначейською службою України, що, за висновком позивача, є порушенням його прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначаючись щодо заявлених позивачем вимог по суті, суд виходить з того, що взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України (далі - Казначейство) і розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів, відокремленими структурними підрозділами розпорядників бюджетних коштів, підприємствами, установами, організаціями і фізичними особами - підприємцями (далі - клієнти), а також органами, що контролюють справляння надходжень бюджету, та органами місцевого самоврядування в процесі відкриття (закриття) рахунків регламентуються Порядком відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 № 758 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.07.2012 за № 1206/21518 (далі - Порядок № 758).

Так, аналізуючи вказаний порядок, суд зазначає, що по-перше, рахунки, які відкриваються в органах Державного казначейства, поділяються на бюджетні та небюджетні.

Бюджетні рахунки - рахунки, які відкриваються в органах Казначейства для забезпечення казначейського обслуговування коштів державного та місцевих бюджетів.

Небюджетні рахунки - рахунки, які відкриваються органами Казначейства у випадках, передбачених законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, розпорядникам бюджетних коштів та одержувачам бюджетних коштів, відокремленим структурним підрозділам розпорядників бюджетних коштів, підприємствам, установам, організаціям та фізичним особам - підприємцям за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів.

Бюджетні рахунки відкриваються щорічно на початок нового бюджетного періоду відповідно до закону про Державний бюджет України та рішень про місцеві бюджети.

Небюджетні рахунки відкриваються органами Казначейства у випадках, передбачених законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, підприємствам, установам, організаціям за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів.

Тобто, з метою ведення бухгалтерського обліку операцій по виконанню державного та місцевих бюджетів, а також інших операцій з коштами клієнтів, передбачених законодавством, в органах Казначейства, відкрито рахунки інших клієнтів за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів, але відповідно до вимог законодавства обслуговуються органами Казначейства.

По-друге, бюджетні установи не є фінансовими установами і їх діяльність здійснюється згідно з положенням (статутом) про установу. Відповідно розміщувати кошти, передані їм тимчасово як вклади (депозити), та користуватися ними бюджетні установи не мають права.

Суд зазначає, що здійснення виконавчих дій відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV в багатьох випадках пов`язане з операціями з майном та грошовими коштами. Для забезпечення діяльності органів державної виконавчої служби, яка пов`язана із рухом грошових коштів, зокрема її фінансування з державного бюджету та забезпечення вчинення виконавчих дій, законом передбачена наявність у органів державної виконавчої служби рахунків в органах Казначейства.

Так, відповідно до пункту 12.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5) органи ДВС мають відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

Тобто, районні, міські (міст обласного значення), районні у містах відділи державної виконавчої служби мають поточні (депозитні) рахунки. Вони використовуються, зокрема, для зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам. Тому для визначення таких коштів казначейство ввело термін «депозитні суми». Це кошти, що не належать бюджетній установі, надходять у тимчасове розпорядження і з настанням відповідних умов перераховуються за призначенням.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції з обліку коштів, розрахунків та інших активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 26.12.2003 за № 242 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 січня 2004 року за №106/8705 депозитні рахунки - рахунки, які відкривають в органах Державного казначейства та/або установах банків за коштами, які отримали бюджетні установи в тимчасове зберігання згідно з законодавством (без права користування цими коштами, що перебувають на цих рахунках) і з настанням відповідних умов належать поверненню або перерахуванню за призначенням.

По-третє, взаємовідносини між органами ДКС України і їх клієнтами в процесі відкриття (закриття) рахунків регламентує Порядок № 758, згідно з п. 1.8 якого розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів коштів та інших клієнтів здійснюється органами ДКС України відповідно до умов договорів між органом казначейства і власниками рахунків, які складаються за типовою формою, встановленою Порядком.

По-четверте, відповідно до пункту 12.18 Інструкції № 512/5 при перерахуванні коштів, які належать стягувачу - юридичній особі, списання коштів з відповідних рахунків органу державної виконавчої служби здійснюється на підставі платіжних доручень.

Суд зазначає, що хоча ДКС України не є банком в розумінні статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», але відповідно до пункту 1 Положення про ДКС України вона є учасником системи електронних платежів Національного банку України.

Так, п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976 визначено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить вимогу стягувача або в разі договірного списання обтяжувача чи отримувача до банку, що обслуговує платника, здійснити без погодження з платником переказ визначеної суми коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Таким чином, наведене дає підстави суду дійти висновку, що депозитний рахунок ВПВР УДВС ГУЮ у м. Севастополь, відкритий в ГУ ДКС України у м. Севастополь, не є рахунком для зарахування коштів Державного або місцевого бюджетів, тобто відкритий у випадку, чітко передбаченому законодавством і передбачає обслуговування казначейством інших клієнтів за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів та, відповідно, ДКС України не має засобів впливу щодо їх розпорядженням органами ДВС. Кошти, які зараховуються на цей рахунок перебувають на зберіганні і призначені для забезпечення виконання, у тому числі і за виконавчими провадженнями з виконання наказу Господарського суду м. Севастополь № 919/213/13-г від 13.05.2013 про стягнення з ДП «Севастопольське авіаційне підприємство» на користь ДП «ЛАРЗ» заборгованості у розмірі 5 977 153,43 грн. та наказу Господарського суду м. Севастополь № 919/213/13-г від 13.05.2013 про стягнення з державного підприємства «Севастопольське авіаційне підприємство» на користь ДП «ЛАРЗ» суми у розмірі 68 820,00 грн.

При цьому, обслуговування, в тому числі і відповідальність по наведеному рахунку між ВПВР УДВС ГУЮ у м. Севастополі та ГУ ДКС України у м. Севастополь відбувається на підставі укладеного між ними договору та передбаченого чинним законодавством порядку здійснення безготівкових розрахунків, примусового виконання рішень шляхом подачі й виконання платіжного доручення.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься лист Державної казначейської служби України від 23.09.2014 № 14-08/3123-21376 (том1 а.с. 21), який адресовано Державній виконавчій службі Україні та ДК «Укроборонпром», в якому зазначено, що кошти, стягнуті Відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Севастополь з ДП «Севостопольське авіаційне підприємство», зараховано на депозитний рахунок Відділу.

Про факт перерахування коштів на депозитний рахунок ВПВР УДВС ГУЮ у м. Севастополі № 08800, відкритий у ГУ ДКС України у м. Севастополь зазначає і позивач у позовній заяві.

Крім того, відповідно до п/п 3 п. 4 Положення про Головне управління Державної казначейської служби України у місті Севастополі, затверджене наказом Державної казначейської служби України від 21.11.2011 № 105 ГУ ДКС України у місті Севастополі здійснює відкриття та закриття рахунків поточного бюджетного періоду, а також відкриття рахунків наступного бюджетного періоду.

Тобто, на момент звернення до суду з даним позовом, кошти з ДП «Севастопольське авіаційне підприємство» вже було стягнуто на депозитний рахунок ВПВР УДВС ГУЮ у м. Севастополі, відкритий у ГУ ДКС України у м. Севастополь.

Відтак, на думку суду, звертаючись з даним адміністративним позовом ДП «Луганський авіаційний ремонтний завод» помилково ототожнено можливість відновлення порушеного права Державною казначейською службою України, оскільки, по-перше, розрахунково-касове обслуговування стосується саме клієнтів, які відкрили рахунки безпосередньо в ДКС України, по-друге, рахунок ВПВР УДВС ГУЮ у м. Севастополі відкрито у ГУ ДКС України у м. Севастополь (окрема юридична особа публічного права), по-третє, платіжні доручення щодо перерахування коштів подавалися саме до ГУ ДКС України у м. Севастополь, по-четверте, кошти з ДП «Севастопольське авіаційне підприємство» стягнуто на депозитний рахунок ВПВР УДВС ГУЮ у м. Севастополі, відкритий у ГУ ДКС України у м. Севастополь, по-п`яте, ДКС України не має засобів впливу щодо розпорядження депозитними рахунками УДВС (ВДВС), відкритими у територіальних органах Казначейства.

Таким чином, проаналізувавши вказані норми та обставини у сукупності, суд не вбачає підстав для висновку про допущення Державною казначейською службою України протиправної бездіяльності у відносинах з позивачем та, як наслідок не вбачає підстав для зобов`язання ДКС України перерахувати кошти у розмірі 4 474 392,39 грн. та 307798,65 грн. на рахунок ДП «ЛАРЗ».

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, а також виходячи із заявлених вимог та підстав позову, суд приходить до висновку, що в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 1 ст. 77 КАС України, позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відтак, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 6, 72 - 77, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Луганський авіаційний ремонтний завод» (91004, м. Луганськ, кв. Острая Могіла, 180, код ЄДР: 08215600) відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.А. Кармазін

Судді В.П. Катющенко

Т.О. Скочок