Справа № 160/5879/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2019 року Справа № 160/5879/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №160/5879/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги,-
1. У червні 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № 278756-55 від 16.05.2019 року.
2. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №160/5879/19, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання на 16.07.2019 року.
3. Ухвалою суду від 27.06.2019 року також було витребувано у відповідача належним чином завірені копії таких документів:
- податкову вимогу № 278756-55 від 16.05.2019 року;
- акт перевірки позивача;
- наказ № 5777-п від 09.10.2018 року на проведення перевірки;
- письмове повідомлення від 09.10.2018 року № 2356.
4. 16.07.2019 року відкладено підготовче засідання на 26.07.2019 року.
5. 26.07.2019 року відповідачем надано відзив на позовну заяву по справі №160/5879/19, разом із витребуваними судом документами.
6. 26.07.2019 року по справі оголошено перерву у підготовчому засіданні, наступне підготовче засідання призначено на 06.08.2019 року.
8. 06.08.2019 року відповідачем були надані додаткові пояснення по справі №160/5879/19.
9. 06.08.2019 року закрито підготовче засідання в адміністративній справі №160/5879/19, призначено справу до судового розгляду одразу після закінчення підготовчого засідання.
10. Також, 06.08.2019 року представник позивача надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, у зв`язку із чим справу розглянуто у порядку письмового провадження.
11. Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
12. 06.08.2019 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
13. Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
14. Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
15. 25 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (Позивальником) було укладено кредитний договір №014/132150/3161/73, відповідно до якого Банком було надано кредит в розмірі 20 000,00 доларів США, а Позичальник прийняв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в розмірі 13,50 річних.
16. У зв`язку з підвищенням курсу долара по відношенню до національної валюти, Позичальник не зміг належним чином виконувати свої зобов`язання.
17. 11 червня 2015 року Позичальник отримав лист від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за вих. №114-39-0-00/11-902 від 11.06.2015 року, згідно якого було запропоновано врегулювати заборгованість за кредитом добровільним шляхом, а саме погасити одним платежем 4445,00 доларів США, за наслідком чого залишок заборгованості буде прощенно з укладанням відповідної угоди.
18. 11 червня 2015 року Позичальником через касу банка була внесена відповідна сума, шляхом реалізації предмета застави (транспортний засіб - SKODA, модель - OCTAVIA, 2007 року випуску).
19. Цей факт підтверджується договором про припинення зобов`язань за кредитним договором № 014/132150/3161/73 від 25 червня 2007 року; заявою ОСОБА_1 про добровільну реалізацію предмета застави та довідкою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 11.06.2015 року № 295.
20. 06 липня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір про припинення зобов`язань за кредитним договором № 014/132150/3161/73 від 25 червня 2007 року.
21. Відповідно до пункту 1 вищевказаного Договору «сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної Позичальником заборгованості за Кредитним договором станом на «06» липня 2015р. складає 27 008,87 (двадцять сім тисяч вісім доларів США 87 центів) доларів США та пені 3 204 360,33 (три мільйона двісті чотири тисячі триста шістдесят гривень 33 копійки) гривень, що складає еквівалент 3772039,46 (ти мільйона сімсот сімдесят дві тисячі тридцять дев`ять гривень 46 копійок) гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору (далі - «Боргові зобов`язання»), в тому числі:
- розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за Кредитним договором 3204360,33 (три мільйона двісті чотири тисячі триста шістдесят гривень 33 копійки) гривень».
22. Пунктом 2 цього Договору встановлено, що боргові зобов`язання за Кредитним договором припиняються, а Кредитний договір вважається розірваним у зв`язку із виконанням Позичальником умов Кредитора, Сторони домовились, що з «06» липня 2015 року боргові зобов`язання за кредитним договором припиняються внаслідок звільнення Кредитором Позичальника від сплати Боргових зобов`язань.
23. Проте, 09 жовтня 2018 року керівником ГУ ДФС у Дніпропетровській області було винесено наказ «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року» № 5777-п від 09.10.2018 року.
25. Відповідно до вищевказаного акту перевірки Документальною позаплановою невиїзною перевіркою фізичної особи ОСОБА_1 встановлені порушення такі:
1. п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п. 176.1 ст.176, п. 179.1 ст.179 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI внаслідок неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2015 рік;
3. п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано військовий збір за 2015 рік в розмірі 4013,10 гривень.
30. Також сформовано суму податкового боргу за військовий збір в розмірі 6 975,52 гривні, з них 4013,10 гривень - основний платіж, 1003,28 гривень - штраф та 1959,14 гривень - пеня.
31. Зазначив про те, що позивачу не зрозуміло з якої суми прощеного боргу та яку відсоткову ставку податку було застосовано Відповідачем для нарахування 52 898,94 гривень податку та 4013,10 гривень військового збору.
32. Окрім того, зазначив про те, що відповідачем не було застосовано п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, оскільки якщо Відповідач використав положення цієї норми права, тоді 12 757,90 доларів США, які були прощені Позивачу за тілом Кредиту конвертувати по курсу НБУ на 01 січня 2014 року ( 1 долар СIIIА= 7,9930 гривень) складає 101 973,89 гривень, а податок відповідно до вимог ст. 167 ПК України складає 15 296,08 гривень та 164,60 гривень військового збору.
33. Кредит, який отримав позивач в іноземній валюті у 2007 році у доларах США станом на 1 січня 2014 року не погашений, договір про припинення зобов`язань за кредитним договором № 014/132150/3161/73 від 25 червня 2007 року було укладено 06 липня 2015 року, визначення суми додаткового блага, на думку позивача, повинно здійснюватися з урахуванням п.8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, незастосування цієї норми призвело до завищення грошових зобов`язань з вказаних обов`язкових платежів, а тому ці податкові повідомлення рішення та податкова вимога підлягають визнанні судом противоправними та скасуванню.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
35. У подальшому до ГУ ДФС у Дніпропетровській області надійшла відповідь надана АТ «Райффайзен банк «Аваль» від 25.10.2017 №4-2/1015 (вх. від 31.10.2018 №8742/10), до якої було долучено копію Договору про припинення зобов`язань від 17.12.2015 за кредитним договором Л 014/132150/3161/73 від 25 червня 2007 року.
36. Згідно наданої Банком відповіді контролюючий орган дійшов висновку про те, що АТ «Райффайзен банк «Аваль» було здійснило списання кредитної заборгованості фізичній особі ОСОБА_1 у сумі 268 148,71 грн. у III кв.2015 року, повідомивши про це боржника у відповідності до вимог п.п. 164.2.17 (д) п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, діючого на момент списання кредитної заборгованості боржника повідомленням про анулювання боргу шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу.
37. Суму анульованої заборгованості позивачу у розмірі 268 148,71 грн. включено АТ «Райффайзен банк «Аваль» до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них доходу (форма №1-ДФ) за III квартал 2015 року за ознакою доходу «126» (додаткове благо).
38. Згідно відомостей ЦБД ДРФО із суми доходу, отриманого позивачем від АТ «Райффайзен банк «Аваль» у розмірі 268 148,71 грн., податок з доходів фізичних осіб у джерела виплати не нараховувався та до бюджету не сплачувався.
39. Відповідач зазначив про те, що в порушення п.п. 164.2.17 (д) п. 164.2 ст.164 та з урахуванням п.п. 165.1.55 п.165.1 ст.165, п.167.1 ст.167 ПК України за наслідками перевірки фізичної особи ОСОБА_1 у зв`язку з отриманням у III кварталі 2015 року додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у сумі 267 539,71 грн. (268148,71 грн. - 609,00 грн), донараховано податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 52 898,94 грн., а саме:
- 1 218,0 х 10= 12 180,00 гривень;
- 12 180 х 15%= 1827,00 гривень;
- 255 359,71 х20%= 51 071,94 гривень;
40. Крім того, зазначили про те, що з 03.08.2014 року набрав чинності Закон України від 31.07.2014 року №1621-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» (далі - Закон №1621-VII), яким на період до 01.01.2015 року запроваджено військовий збір.
41. Відповідно до пп.1.1 п.161 підрозділу 10 Розділу XX ПКУ з урахуванням змін, внесених Законом №1621-УІІ платниками військового збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 ПКУ, а саме фізична особа - резидент (нерезидент), яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, податковий агент. Об`єктом оподаткування збором є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, зокрема, основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (пп.1.2 п.16 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України).
42. Перевіркою правильності визначення бази оподаткування військовим збором встановлено, що для фізичної особи ОСОБА_1 визначена база оподаткування у вигляді доходу від анулювання (прощення) заборгованості за кредитом, який нараховано банківською установою АТ «Райффайзен банк «Аваль» у III кварталі 2015 року в сумі 267 539,71 грн. (268148,71 грн. - 609,00 грн.).
43. Враховуючи викладене, військовий збір, донарахований за результатами перевірки становить 4 013,10 грн., а саме :
- 267 539,71 х 1,5% = 4013,10 грн.
44. Таким чином, на думку контролюючого органу, фізичною особою було порушено п.п.1.2, п.п.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ, донараховано військового збору, яка підлягає сплаті до бюджету у сумі 4 013,10 грн.
46. Також, відповідач зазначив про те, що при прийнятті оскаржуваних позивачем рішень, контролюючим органом не було застосовано п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України.
VІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
47. 25 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/132150/3161/73, відповідно до умов якого Банком було надано Позичальнику кредит в розмірі 20 000,00 доларів США, а Позичальник прийняв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в розмірі 13,50 річних.
48. Позивач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за цим кредитним договором.
49. 11 червня 2015 року Позичальник отримав лист від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за вих. №114-39-0-00/11-902 від 11.06.2015 року, згідно якого Кредитор пропонував врегулювати заборгованість за кредитом добровільним шляхом, а саме погасити одним платежем 4445,00 доларів США, за наслідком чого залишок заборгованості буде прощенно з укладанням відповідної угоди.
50. 11 червня 2015 року Позичальником через касу банка була внесена відповідна сума, шляхом реалізації предмета застави (транспортний засіб - SKODA, модель - OCTAVIA, 2007 року випуску), що підтверджується договором про припинення зобов`язань за кредитним договором № 014/132150/3161/73 від 25 червня 2007 року; заявою ОСОБА_1 про добровільну реалізацію предмета застави та довідкою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 11.06.2015 року № 295.
51. 06 липня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір про припинення зобов`язань за кредитним договором № 014/132150/3161/73 від 25 червня 2007 року.
52. Відповідно до пункту 1 вищевказаного Договору «сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної Позичальником заборгованості за Кредитним договором станом на «06» липня 2015р. складає 27 008,87 (двадцять сім тисяч вісім доларів США 87 центів) доларів США та пені 3 204 360,33 (три мільйона двісті чотири тисячі триста шістдесят гривень 33 копійки) гривень, що складає еквівалент 3772039,46 (ти мільйона сімсот сімдесят дві тисячі тридцять дев`ять гривень 46 копійок) гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору (далі - «Боргові зобов`язання»), в тому числі:
- розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за Кредитним договором 3204360,33 (три мільйона двісті чотири тисячі триста шістдесят гривень 33 копійки) гривень».
53. Також, пунктом 2 цього Договору передбачено, що боргові зобов`язання за Кредитним договором припиняються, а Кредитний договір вважається розірваним у зв`язку із виконанням Позичальником умов Кредитора, Сторони домовились, що з «06» липня 2015 року боргові зобов`язання за кредитним договором припиняються внаслідок звільнення Кредитором Позичальника від сплати Боргових зобов`язань.
55. 31.10.2018 року Банком була надана відповідь №8742/10 на запит контролюючого органу, до якої було долучено копію Договору про припинення зобов`язань від 17.12.2015 року за кредитним договором № 014/132150/3161/73 від 25 червня 2007 року.
56. Згідно наданої Банком відповіді контролюючий орган дійшов висновку про те, що АТ «Райффайзен банк «Аваль» здійснено списання кредитної заборгованості фізичній особі ОСОБА_1 у сумі 268 148,71 грн. у III кв.2015 року, повідомивши про це боржника у відповідності до вимог п.п. 164.2.17 (д) п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, діючого на момент списання кредитної заборгованості боржника повідомленням про анулювання боргу шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу. Суму анульованої заборгованості позивачу у розмірі 268148,71 грн. було включено АТ «Райффайзен банк «Аваль» до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них доходу (форма №1-ДФ) за III квартал 2015 року за ознакою доходу «126» (додаткове благо).
57. 09 жовтня 2018 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято наказ «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року» № 5777-п.
60. Згідно висновків акту перевірки від 05.12.2018 року контролюючим органом встановлені такі порушення:
1. п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п. 176.1 ст.176, п. 179.1 ст.179 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI внаслідок неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2015 рік;
3. п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано військовий збір за 2015 рік в розмірі 4013,10 гривень.
63. Також, контролюючим органом була прийнята податкова вимога № 278756-55 від 16 травня 2019 року, з якої вбачається, що станом на 15.05.2019 року сума податкового боргу позивача становить 99 286,37 грн., з яких:
- 57 104,67 грн. - основний платіж (192,63 грн. - єдиний податок з фізичних осіб; 4013,10 грн. - військовий збір; 52 898,94 грн. - податок на доходи фіз. осіб)
- 27 783,68 - пеня (1959,14 грн. - військовий збір; 25 824,54 грн. - податок на доходи фіз. осіб).
65. Отже, згідно матеріалів справи позивачем було сплачено єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 192,63 гривень.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
68. Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України на відповідача покладений обов`язок сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.
69. Пунктом 164.1 статті 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
70. Згідно з підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.
71. Відповідно до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).
72. Додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу (підпункт 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України)).
73. Підпунктом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (підпункт "д" в редакції, який діяв на момент спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
74. Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що податкове законодавство визначає включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, отриманого як додаткове благо, та фактично визначає один з видів такого додаткового блага.
75. Відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.
76. Дія абзацу першого зазначеного пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.
77. Аналізуючи зазначені норми ПК України, суд дійшов висновку, що під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу проценти, прощені (анульовані) кредитором та суму прощеної (анульованої) кредитором курсової різниці.
78. Така позиція узгоджується з висновками, наведеними у постанові Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 813/3526/17, а тому відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
79. Відповідно до пункту 167.1 статті 167 ПК України (пункт 167.1 в редакції, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).
80. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.
81. Пунктом 123.1 статті 123 ПК України визначено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
82. Згідно з підпунктом 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
83. Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України (пункт 120.1 в редакції, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
84. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 25 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/132150/3161/73, відповідно до умов якого Банком було надано Позичальнику кредит в розмірі 20 000,00 доларів США, а Позичальник прийняв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в розмірі 13,50 річних.
85. Позивач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за цим кредитним договором.
86. 11 червня 2015 року Позичальник отримав лист від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за вих. №114-39-0-00/11-902 від 11.06.2015 року, згідно якого Кредитор пропонував врегулювати заборгованість за кредитом добровільним шляхом, а саме погасити одним платежем 4445,00 доларів США, за наслідком чого залишок заборгованості буде прощенно з укладанням відповідної угоди.
87. 11 червня 2015 року Позичальником через касу банка була внесена відповідна сума, шляхом реалізації предмета застави (транспортний засіб - SKODA, модель - OCTAVIA, 2007 року випуску), що підтверджується договором про припинення зобов`язань за кредитним договором № 014/132150/3161/73 від 25 червня 2007 року; заявою ОСОБА_1 про добровільну реалізацію предмета застави та довідкою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 11.06.2015 року № 295.
88. 06 липня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір про припинення зобов`язань за кредитним договором № 014/132150/3161/73 від 25 червня 2007 року.
89. Відповідно до пункту 1 цього Договору «сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної Позичальником заборгованості за Кредитним договором станом на «06» липня 2015 року складає 27 008,87 (двадцять сім тисяч вісім доларів США 87 центів) доларів США та пені 3 204 360,33 (три мільйона двісті чотири тисячі триста шістдесят гривень 33 копійки) гривень, що складає еквівалент 3772039,46 (ти мільйона сімсот сімдесят дві тисячі тридцять дев`ять гривень 46 копійок) гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього Договору (далі - «Боргові зобов`язання»), в тому числі:
- розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за Кредитним договором 3204360,33 (три мільйона двісті чотири тисячі триста шістдесят гривень 33 копійки) гривень».
90. Також, пунктом 2 цього Договору передбачено, що боргові зобов`язання за Кредитним договором припиняються, а Кредитний договір вважається розірваним у зв`язку із виконанням Позичальником умов Кредитора, Сторони домовились, що з «06» липня 2015 року боргові зобов`язання за кредитним договором припиняються внаслідок звільнення Кредитором Позичальника від сплати Боргових зобов`язань.
92. Також, Банком, як кредитором, було повідомлено позивача, що анульована сума заборгованості є доходом отриманим як додаткове благо, та попередило про необхідність самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб (п.5 Договору про припинення зобов`язання від 06.07.2015 року).
95. Згідно висновків акту перевірки від 05.12.2018 року контролюючим органом встановлено такі порушення:
1. п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п. 176.1 ст.176, п. 179.1 ст.179 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI внаслідок неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2015 рік;
3. п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано військовий збір за 2015 рік в розмірі 4013,10 гривень.
97. Згідно висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки від 05.12.2018 року вбачається, що у ході здійснення аналізу податкової інформації та відповідно п.74.1 п.74.3 ст. 74 ПК України контролюючим органом було встановлено, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у період з 01.07.2015 року по 30.09.2015 року банківською установою АТ «Райффайзен банк Аваль» нараховано дохід у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) фізичній особі ОСОБА_1 в розмірі 268 148,71 гривень.
98. Згідно з відомостями ЦБД ДРФО, у ІІІ кв. 2015 року ФО ОСОБА_1 отримав доходи від АТ «Райффайзен Банк Аваль» 268 148,71 грн. у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126), які, на думку контролюючого органу, згідно абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України підлягають включенню до загального річного оподаткування доходу та відображенню в річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік.
99. Перевіркою правильності визначення загального річного оподатковуваного доходу позивача встановлено, що декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік до ГУ ДФС у Дніпропетровській області подано не було.
100. Підтвердженням нарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб та військового збору є інформація Банку, яка відображає суму анульованого (прощеного) основного боргу в сумі 268 148,71 грн. у ІІІ кварталі 2015 року.
101. Як слідує з розрахунку заборгованості та не заперечується учасниками справи, що позивачу було анульовано основну суму боргу (кредиту) в розмірі 12 757,90 доларів США.
102. Таким чином, оскільки позивачу було анульовано основну суму кредиту, то при визначенні об`єкту оподаткування слід виходити з прощеної суми 12 757,90 доларів США, визначеної за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014 року.
104. Отже, судом встановлено, та не заперечується відповідачем про те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень, не було враховано п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, відповідно до якого не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, норми якого також застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.
105. Дія абзацу першого цього пункту також поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.
106. Також, слід зазначити щодо правомірності проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки, слід зазначити.
107. Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
108. Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
109. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
110. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
111. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
112. Згідно пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
113. Відповідно до пункту 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
114. Водночас, пунктом 79.2 статті 79 ПК України визначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
115. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
116. При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 ПК України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом відповідно до підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України.
117. Таким чином, проведення контролюючим органом позапланової невиїзної перевірки, без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосується предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника і дійти обґрунтованих висновків щодо податкового правопорушення.
118. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що з наказом про проведення перевірки, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки протиправною та відсутності правових наслідків такої, а саме компетенції у податкового органу на прийняття акта індивідуальної дії, тобто податкового повідомлення - рішення.
119. Така позиція узгоджується з висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі № 802/1241/17-а, від 21.02.2018 року у справі №821/371/17 та від 25.06.2018 року у справі № 819/1355/17, а тому відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
120. З матеріалів справи вбачається, що перевірка проводилась з 28.11.2018 року по 30.11.2018 року, копія наказу № 5755-п від 09.10.2018 року та письмове повідомлення від 09.10.2018 року № 2356 направлялися відповідачем на поштову адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте, поштове відправлення було повернуто на адресу контролюючого органу 16.11.2018 року за закінченням встановленого строку зберігання, про що також зазначено в акті перевірки, та підтверджено матеріалами справи (а.с.64).
121. Таким чином, враховуючи те, що на дату проведення документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року у відповідача були відсутні відомості щодо отримання позивачем зазначених повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки та копії наказу про проведення зазначеної перевірки, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України протиправно провів таку перевірку.
122. Відтак, доводи позивача щодо протиправності проведення перевірки є обґрунтованими та доведеними належними та допустимий доказами.
125. Щодо вимог позивача про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 278756-55 від 16.05.2019 року, слід зазначити про таке.
126. Згідно податкової вимоги № 278756-55 від 16 травня 2019 року, податковий борг позивача, станом на 15.05.2019 року, становить 99 286,37 грн., з яких:
- 57 104,67 грн. - основний платіж, де 192,63 грн. - єдиний податок з фізичних осіб; 4013,10 грн. - військовий збір; 52 898,94 грн. - податок на доходи фіз. осіб;
- 27 783,68 грн.- пеня, де 1959,14 грн. - військовий збір; 25 824,54 грн. - податок на доходи фіз. осіб.
128. Отже, згідно матеріалів справи позивачем було сплачено єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 192,63 гривень.
129. З урахуванням того, вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем протиправно в частині було сформовано податкову вимогу № 278756-55 від 16.05.2019 року, у зв`язку із чим ця вимога підлягає визнанню протиправною та скасуванню в частині нарахування податкового боргу у загальному розмірі 99 093,74 гривень, де :
- 56 912, 04 грн. - основний платіж, де 4013,10 грн. - військовий збір; 52 898,94 грн. - податок на доходи фіз. осіб;
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
131.. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
132. Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
133. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
134. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
135. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
136. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
137. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
138. Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
139. Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
140. Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
141. У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
142. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
143. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
144. Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
- 56 912, 04 грн. - основний платіж, де 4013,10 грн. - військовий збір; 52 898,94 грн. - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування;
- 27 783,68 грн.- пеня, де 1959,14 грн. - військовий збір; 25 824,54 грн. - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.
147. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
148. Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
149. Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
150. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви позивача, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1533,80 гривень.
151. Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
152. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги - задовольнити частково.
155. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № 278756-55 від 16.05.2019 року, прийняту Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, в частині нарахування податкового боргу у загальному розмірі 99 093,74 гривень, де:
- 56 912, 04 грн. - основний платіж, де 4013,10 грн. - військовий збір; 52 898,94 грн. - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування;
- 27 783,68 грн.- пеня, де 1959,14 грн. - військовий збір; 25 824,54 грн. - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.
156. В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовити.
157. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1533,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
158. Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
160. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
161. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
162. Повний текст рішення складено 06.08.2019 року.
Суддя В.В Ільков