Справа № 160/5330/19
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
05 серпня 2019 року Справа № 160/5330/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанова Ольга Володимирівна , перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 14.06.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

На виконання ухвали суду від 14.06.2019 року позивачем надано заяву на виконання ухвали суду.

Так, судом запропоновано позивачу надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Позивачем в заяві від 31.07.2019 року зазначено, що пояснення щодо поважності причин пропуску із зверненням до суду зазначено в мотивувальній частині адміністративного позову, тобто позивач фактично відмовився надавати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Адміністративний суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.96 за заявами N22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Щодо застосування строку позовної давності в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд зазначив, що дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, що також прописано у Рішенні Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року, яким визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Оскільки перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, для вирішення питання про застосування строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно встановити початок його перебігу, який законодавець визначив альтернативно - як день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення.

Так, позивачем в позовній заяві зазначено, що з останньої відповіді від 20.11.2018 №4069, яку позивач отримав 22.11.2018, за підписом військового комісара Шевченківського РВК, вбачається, що для військовослужбовців, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням при досягненні 45-річного віку пенсія призначається за наявності вислуги 20 календарних років, а оскільки у заявника лише 16 років вислуги, тому заявник не має права на призначення пенсії по вислузі років та документи не були передані до пенсійного органу.

Позивач зазначає, що у нього є поважна причина пропуску строку на оскарження неправомірної бездіяльності військового комісаріату, в зв`язку з тим, що позивач не міг найти юриста, який кваліфікується на пенсійних справах. Спочатку позивач звернувся в Регіональний центр з надання безоплатної правової допомоги, однак після того як почав спостерігати, які підготовчі дії проводить їхній штатний юрист, то зрозумів, що вона не зможе заявнику в цьому допомогти.

Проте, позивачем не зазначено конкретних дат та не надано відповідних доказів, які підтверджують вищевказані обставини.

Суд зазначає, що позивачем позовна заява направлена до суду поштою 06.06.2019 року, а строк звернення до суду, враховуючи дату отримання позивачем відмови, закінчився 22.05.2019 року.

Так, до заяви від 31.07.2019 року позивачем надано документи щодо звернення до безоплатної правової допомоги, які на його думку підтверджують поважність пропуску строку звернення да адміністративного суду.

Проте, суд зазначає, що вказані документи датовані до 20.11.2018 року (дата відмови позивачу).

Таким чином, позивачем не надано доказів поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі №9901/896/18 «Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів».

Згідно з п.9 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.122, ст.123, ст.169, ст.248 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Повернути позивачу судовий збір в розмірі 768,40 грн. сплачений згідно квитанції №5638-0734-8137-5395 від 05.06.2019 року.

Копію ухвали та позовну заяву з додатками повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.293, ст.295 КАС України.

Суддя О.В. Єфанова