Справа № 713/520/19
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 713/520/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич І.В.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

02 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року (ухвалене у м. Чернівці 23 травня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до голови Вижницької районної ради Андрюка Михайла Івановича про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вижницького районного суду Чернівецької області з позовом до голови Вижницької районної ради Андрюка Михайла Івановича в якому просив суд зобов`язати голову Вижницької районної ради Андрюка ОСОБА_2 надати письмову відповідь на заяву від 13.01.2019.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.03.2019 адміністративну справу №713/520/19 передано на розгляд до Чернівецького окружного адміністративного суду.

20.05.2019 позивач подав відповідь на відзив, в якому просив суд стягнути з відповідача понесені витрати у розмірі 473,20 грн за відшкодування пального, оскільки він двічі їхав на власному автомобілі в Чернівецький окружний адміністративний суд.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 позов задоволено частково. Зобов`язано голову Вижницької районної ради ОСОБА_3 Михайла ОСОБА_4 надати письмову відповідь на заяву від 13.01.2019 року. В частині компенсації ОСОБА_1 інших судових витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача витрат на пальне, понесених у зв`язку із прибуттям до суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 скасувати в цій частині, прийняти нове рішення про задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що заявлені витрати у розмірі 473,20 грн, понесені позивачем у зв`язку із придбанням пального відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КАС України відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи, адже є витратами, що пов`язані із прибуттям до суду.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що заявлені до відшкодування позивачем транспортні витрати не відносяться до судових витрат в розумінні статті 132 КАС України.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2019, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що позивач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.

Відмовляючи у вимозі позивача про стягнення з відповідача витрат за відшкодування пального у розмірі 473,20 грн, суд першої інстанції виходив з того, що вищевказані витрати позивача, не можуть бути стягнуті з бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача, оскільки не є витратами, у розумінні статті 132 КАС України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача вказаних витрат на пальне та враховує викладене нижче.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" витрати пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Відшкодування витрат на відрядження регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" та Наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 №59, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.03.1998 за № 218/2658 "Про затвердження Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон".

За змістом вказаних нормативно-правових актів підлягають до відшкодування пов`язані із прибуттям до суду виключно витрати, пов`язані із придбанням квитків на громадський транспорт для прибуття до суду. Разом з цим, не передбачено відшкодування особі витрат на прибуття до суду власним транспортним засобом.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача витрат на придбання пального для власного транспортного засобу, не підлягають задоволенню. Так, хоча й ці витрати пов`язані із прибуттям до суду, однак не можуть бути відшкодовані як судові витрати.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.