Справа № 1340/6301/18
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6478/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Старунського Д.М.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

представника відповідача та третьої особи - Добровольської Ю.Р.

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року (головуючий суддя: Лунь З.І., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту рішення - 17.05.2019) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА Я» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА Я» (далі- ТзОВ «НОВА Я») звернулося з позовом до суду, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС № 521218/39269807 від 02.01.2018 та зобов`язати відповідача здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 72 від 27.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обґрунтовує позов тим, що рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки контролюючим органом не вказано, а ні конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, а ні конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім цього, платником податків на виконання вимог п. п.201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України (чинного на дату виникнення спірних відносин) надано всі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладні.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що Комісією Державної фіскальної служби України розглянуто повідомлення позивача щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, з яких встановлено, що позивачем не надано всього переліку документів та пояснень, які наведені у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженому Наказом № 567. Також зазначає, що документи були складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Представник відповідача та третьої особи Добровольська Ю . Р. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Додатково пояснила, що причинами відмови у реєстрації податкової накладної було те, що письмові пояснення та копії документів позивачем були подані до контролюючого органу з пропуском 365 днів, які настають за датою виникнення податкового зобов`язання відображених у податковій накладній. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Представник позивач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТзОВ «НОВА Я» (постачальник) та ТзОВ «Хаск-Флеск» (Покупець) укладено договір поставки № 21/07-17 від 21.07.2017. Відповідно до вказаного договору, ТзОВ «НОВА Я» здійснило поставку товару ТзОВ «Хаск-Флеск» на підставі видаткової накладної № 27111 від 27.11.2017 на загальну суму 495094,80 грн, в т.ч. ПДВ 82515,80 грн (асортимент товарів: клей Тексакот, реагент Тексакот).

По факту реалізації товару за видатковою накладною № 27111 від 27.11.2017, ТзОВ «НОВА Я» складено податкову накладну № 72 від 27.11.2017, реєстрацію якої було зупинено.

За результатами обробки вказаної податкової накладної з Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України отримано квитанцію № від 15.12.2017 (по податковій накладні № 72 від 27.11.2017), в якій вказано результат обробки: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА».

Причиною зупинки реєстрації по податковій накладній відповідачем вказано те, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарам згідно з УКТ ЗЕД: 3907, та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України та/або таблицю даних платника податків.

На виконання п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України, 22.12.2017 по зазначеній податковій накладні було подано повідомлення № 2, щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, а саме: по податковій накладній № 72 від 27.11.2017.

Комісією Головного управління ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації винесено рішення про відмову в реєстрації податкових накладних з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування № 521218/39269807 від 02.01.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 72 від 27.11.2017, в якій вказано, що платником було надано копії документів, які складені з порушенням законодавства.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 521218/39269807 від 02.01.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 72 від 27.11.2017, прийняте з порушенням порядку, не у спосіб визначений законом, а тому, є протиправним та підлягає скасуванню.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку № 1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Положення п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України визначають, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Критерії оцінки, Перелік документів).

Пунктом 6 Критеріїв оцінки, визначено критерії для проведення Моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту першого Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами (п. 4 Критеріїв оцінки).

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова № 190).

Абзацом 7 п.п 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абз. 3 Постанови № 190, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З системного аналізу вищенаведених норм права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що контролюючий орган повинен надати належні та достатні докази того, що зупинення реєстрації податкових накладних вчинено відповідно до приписів пункту 201.16. статті 201 Податкового Кодексу України, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та за наявності підстав, встановлених Критеріями оцінки ступеня ризиків.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної № 72 від 27.11.2017, податковим органом визначено, зокрема, надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, позивачем направлені до Комісії Державної Фіскальної служби України, для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної первинні документи, на підтвердження реальності господарських операцій, зокрема: договір поставки № 21/07-17 від 21.07.2017, вантажну митну декларацію, видаткову накладну. У податковій накладній № 72 від 27.11.2017 вказано товар: клей Тексакот SB 203/Texacote SB 203 в кількості 1000 кг, (5 бочок по 200 кг); реагент Тексакот CR 20;У Texacote CR 203 в кількості 200 кг, (1 бочка 200 кг); клей Тексакот SB Техасоlе SB 203 в кількості 500 кг, (20 відер по 25 кг.); реагент Тексакот CR 20$ Texacote CR 203 в кількості 100 кг (4 відра по 25 кг); клей Тексакот SF 303/Texacote SF 303 в.кількості 880 кг (4 бочки по 220 кг ); реагент Тексакот CR 308/ Texacote CR 308 в кількості 400 кг (2 бочки по 200 кг) на суму коштів 495094,80 грн в т. ч. ПДВ.

Крім цього, прибуткову накладну до МД № 158167 від 04.11.2017, МД № UA209140/2017/158167 від 04.11.2017, Faktura VAT WMG4/2017, специфікація (додаток № 0111 від 01.11.2017) до МД №158167 від 04.11.2017, CMR № 966842 від 04.11.2017, МД № UA209140/2017/161857 від 18.11.2017, Faktura VAT 209/MG4/2017 від 16.11.2017, специфікація (додаток №1611 від 16.11.2017 до договору № 11-07/17 від 11.07.2017), CMR № 520946 від 18.11.2017. Також, ТзОВ «НОВА Я» зазначалось, що одним із основних постачальників ТОВ «НОВА Я» витратних матеріалів для поліграфії, в тому числі і клею для ламінації є ТОВ «Полідрук Вест», з яким діяльність здійснюється на підставі контракту купівлі-продажу № 11-07/17 від 11.07.2017. Доставка товару по вищезазначеному контракту відбулася згідно з договором перевезення вантажів в міжнародному сполученні № 04/09/17 від 04.09.2017, укладеного ТОВ «НОВА Я» з ФОП ОСОБА_3 по маршруту та на суму зазначену у Акті виконаних робіт № 397С від 04.11.2017. Доставка зазначеного товару здійснювалась згідно з договором-заявки № 27/11 від 27.11.2017, ТТН № 2711/1 від 27.11.2017. Довіреності на отримання цінностей № 9806 від 27.11.2017 та Акту здачі- приймання робіт (надання послуг) від 28.11.2017.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні № 521218/39269807 від 02.01.2018 відповідачем не вказано ані конкретного критерію (відповідного підпункту пунктом 6 Критеріїв оцінки) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567, який би був достатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних

Натомість платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Однак, контролюючим органом в оскаржуваному рішенні не наведено жодного порушення норм матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушення законодавства або у яких є сумніви щодо їх достовірності, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Суд апеляційної інстанції вважає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів, є обов`язковими для його прийняття.

Отже, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а тому на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки рішення Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 521218/39269807 від 02.01.2018 є протиправним, прийнятим без дотримання норм податкового законодавства, з боку контролюючого органу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18 (К/9901/162472/18) та постанові від 29.11.2018 у справі № 811/1669/17 (К/9901/53597/18).

Покликання апелянта, що письмові пояснення та копії документів позивачем були подані до контролюючого органу з пропуском 365 днів, які настають за датою виникнення податкового зобов`язання відображених у податковій накладній, з посиланням на п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», суд апеляційної інстанції вважає безпідставними. Оскільки на момент винесення оскаржуваного рішення № 521218/39269807 від 02.01.2018, зазначена постанова не набрала чинності, що виключає можливість застосування цієї Постанови у цих спірних правовідносинах. Крім цього, з повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій видно, що документи подані 22.12.2017 (а. с. 15 том 1), у той час, як квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та пропозиція подати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, отримана позивачем 15.12.2017 (а. с. 14 том 1).

Апеляційна скарга Державної фіскальної служби України не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі № 1340/6301/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
Д. М. Старунський
Повне судове рішення складено 06.08.2019.