Справа № 520/3888/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
07 серпня 2019 р. справа № 520/3888/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Панченко О.В.,
24 липня 2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "СВМ" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з клопотанням, в якому просив суд стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВМ" з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу.
30.07.2019 року представником позивача до канцелярії суду подано заяву, в якій уточнено розмір витрат на правничу допомогу та надано докази на підтвердження наданих послуг по представництву інтересів ТОВ "СВМ".
В обґрунтування вказаних клопотань представник заявника зазначив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року позовну заяву задоволено, однак, під час ухвалення рішення, суд не вирішив питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, яку поніс позивач при зверненні до суду.
В судове представник позивача не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду клопотання суду не надсилав.
Представник відповідача - Коваленко М.В.. прибув у судове засідання, запересував проти задоволення клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, з підстав, викладених у письмових запереченнях.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 2 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали клопотання про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою професійною допомогою адвоката, а також наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СВМ" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 29.01.2019 №1, №1.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВМ" (61103, м. Харків, пр-т Науки, буд.77, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6868 (шість тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 23 коп.

Відповідно до положень ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.3 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано договір про надання правової допомоги від 17.04.2019 (том 1 а.с. 16-19), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 26.03.2019 №5 (том 1 а.с. 20), довіреність на надання правової допомоги (том 1 а.с. 21), акти здачі-приймання наданих послуг від 26.04.2019, від 31.05.2019, від 27.06.2019, від 26.07.2019 (том 3 а.с.96-99), рахунок на оплату від 26.04.2019, від 31.05.2019, від 27.06.2019, від 26.07.2019 (том 3 а.с. 100-103), платіжні доручення (том 3 а.с.104-106), виписки з банку (том 3 а.с.107-110).

Як вбачається з актів наданих послуг, позивачу Адвокатським бюро "Лариси Коваленко", адвокатом якого є представник позивача по даній справі Коваленко Л.Д. надавалися послуги щодо: складання та оформлення позову про скасування податкових повідомлень - рішень, отриманих від ГУ ДФС у Харківській області, направлення позову до суду 18.04.2019 (5 год., ціна за год. 750 грн., загальна сума 3750,00 грн.); судове засідання 16.05.2019, складання клопотання про ознайомлення з відзивом ГУ ДФС у Харківській області (1 год., ціна за год. 1500,00 грн.); складання та оформлення відповіді на відзив (подано до суду 12.06.2019) ( 3 год., ціна за год. 750 грн., загальна сума 2250,00 грн.); ознайомлення 23.07.2019 із матеріалами справи - заперечення ГУ ДФС у Харківській області на відповідь на відзив на позовну заяву (0,5 год., ціна за год. 750 грн., загальна сума 375,00 грн.); судове засідання 12.06.2019 (1 год., ціна за год. 1500 грн.); судове засідання 24.07.2019 (перша та наступна година (2 год., ціна 2250,00 грн.); судове засідання 26.07.2019 (1 год., ціна за год. 1500,00 грн.).

Винагорода за вказані послуги було визначена в загальному розмірі 13125 грн.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 22.05.2018р. по справі №826/8107/16 (провадження №К/9901/26989/18).

Враховуючи те, що наданими до суду документами обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі підтверджено належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для компенсації витрат позивача на правову допомогу.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що розмір витрат є співрозмірним та пропорційним до предмету спору, у зв`язку з чим клопотання про відшкодування судових витрат підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 132, 134, 139, 143, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд, -

В И Р І Ш И В:

Доповнити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 у справі №520/3888/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВМ" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВМ" (просп. Науки, буд.77, м.Харків, 61103, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13125 (тринадцять тисяч сто двадцять п`ять гривень) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул.Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ).

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Панченко О.В.