Справа № 640/9016/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9016/19 Суддя (судді) першої інстанції: Маруліна Л.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Суркова Д.О., за участі представника позивача Місюля А.К., представника відповідача Сабадаша О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправними дії та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

24.05.2019 року Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , третя особа: ОСОБА_1 , яким, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень, а саме прийняття заступником директора Департаменту начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименком Р.В. постанови про перевірку виконавчого провадження від 07.05.2019 року, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.04.2016 року ВП №58483338 протиправними та скасувати постанову про перевірку виконавчого провадження від 07.05.2019 року ВП №58483338;

- визнати дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень, а саме винесення головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інною Вікторівною постанови про відновлення виконавчого провадження від 07.05.2019 року та вимоги державного виконавця від 07.05.2019 року у ВП № 58483338 протиправними та скасувати зазначені постанову та вимогу.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що постанова заступника директора Департаменту ДВС начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 07.05.2019 року про перевірку виконавчого провадження від 07.05.2019 року ВП №58483338 є не обґрунтованою, винесена із порушенням статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки рішення суду від 12.10.2018 року позивачем виконано; державного виконавця не наділено повноваженнями встановлювати інших способів та порядку виконання судових рішень; відповідачем порушено встановлений порядок скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, що призвело, на думку позивача, до його безпідставного відновлення, оскільки постанова від 07.05.2019 року про проведення перевірки виконавчого провадження не містить підстав перевірки та строків її проведення, як передбачено пунктом 7 розділу 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постанова начальника Департаменту ДВС від 07.05.2019 року про перевірку виконавчого провадження №58483338, за результатами якої скасовано постанову від 23.04.2019 року про закінчення виконавчого провадження №58483338, є правомірною та не підлягає скасуванню, оскільки позивачем як боржником у даному виконавчому провадженні не виконано судове рішення з урахуванням висновків суду. Інші позовні вимоги є похідними від першої позовної вимоги, тому також не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду виконано, мотивуючи доводами аналогічними у позовній заяві. Вважають, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, наслідком чого є неправильне вирішення справи.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити. Представник відповідача заперечував проти її задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2018 року у справі №826/1267/18, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 року, визнано протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 , що виявилась у не прийнятті ним рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності після звільнення з військової служби, на підставі поданої відповідної заяви, зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок травми, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні збори (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та прийняти рішення на підставі поданих документів.

17.01.2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист №826/1267/18 в частині, яка підлягає виконанню: «Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок травми, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні збори (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та прийняти рішення на підставі поданих документів».

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. від 26.02.2019 року відкрито виконавче провадження №58483338 за зазначеним виконавчим листом.

В постанові про відкриття виконавчого провадження було зазначено про необхідність виконання рішення суду боржником протягом 10 робочих днів.

Листом заступника командира Військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2019 року №222/4/518 про закінчення виконавчого провадження №58483338, повідомлено Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконання рішення суду від 12.10.2018 року шляхом прийняття командиром Військової частини НОМЕР_1 відповідного рішення від 14.01.2019 року №108/4, та про те, що Департаменту ДВС вже повідомлялося про добровільне виконання боржником рішення листом останнього від 14.01.2019 року №222/4/82.

До листа заступника командира Військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2019 року №222/4/518 долучено також копію рішення від 12.01.2019 року №108/4 та лист начальника 4 управління Військової частини НОМЕР_1 , адресований командиру Військової частини НОМЕР_1 , згідно якого, начальник 4 управління Військової частини НОМЕР_1 , аналізуючи рішення суду від 12.10.2018 року та постанову апеляційної інстанції від 06.12.2018 року дійшов висновку, що останні не зобов`язують командира Військової частини НОМЕР_1 направити подані ОСОБА_1 документи до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, а лише зобов`язують командира Військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення щодо можливості їх направлення. З огляду на викладене, начальником 4 управління Військової частини НОМЕР_1 запропоновано командиру Військової частини НОМЕР_1 розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності внаслідок травми, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та прийняти рішення про відсутність підстав для направлення до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновку щодо можливості призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Зі змісту рішення командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.01.2019 року №108/4 вбачається, що останній: «З пропозиціями згоден. За результатами розгляду поданих ОСОБА_1 документів підстави для направлення до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновку щодо можливості призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відсутні».

Листом від 14.01.2019 року №222/4/80 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повідомлено, що командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення від 12.01.2019 року про відсутність підстав для направлення до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновку щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

ОСОБА_1 17.04.2019 року звернувся до Департаменту ДВС із заявою, в якій зазначив, що лист від 14.01.2019 року №222/4/80 не є підтвердженням виконання командиром Військової частини НОМЕР_1 рішення суду, з огляду на що, просить державного виконавця вчинити усіх заходів для примусового виконання рішення суду у встановлені строки.

Проте, постановою головного державного виконавця Департаменту ДВС Рубель І.В. від 23.04.2019 року закінчено виконавче провадження №58483338 на підставі листа заступника командира Військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2019 року №222/4/518.

Надалі заступник директора Департаменту начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постановою від 07.05.2019 року скасував постанову від 23.04.2019 року про закінчення виконавчого провадження №58483338, зобов`язавши державного виконавця вчинити дії у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження», яку, відповідно до супровідного листа, який міститься у копіях матеріалів виконавчого провадження, направлено поштовим зв`язком боржнику та вручено стягувачу 07.05.2019 року.

На підставі частини першої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. від 07.05.2019 року відновлено виконавче провадження №58483338.

07.05.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. винесено вимогу державного виконавця №20.1/58483338/8 про негайне виконання вимог виконавчого листа №826/1267/18 від 18.01.2019 року.

Вважаючи постанову заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.05.2019 року про скасування постанови від 23.04.2019 року про закінчення виконавчого провадження №58483338, постанову від 07.05.2019 року про відновлення виконавчого провадження, вимогу державного виконавця від 07.05.2019 року №20.1/58483338/8 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені і знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 21.03.2018 № 855/5) (далі -Інструкція № 512/5).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 5 статті 124, ч. 3 ст.129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства.

У ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 39 Закону № 1404-VIII регламентовано перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.

У п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIIІ передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби, виконавців визначено статтею 74 Закону № 1404-VIIІ.

За приписами ч. 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Перевірка законності виконавчого провадження здійснюється в порядку, передбаченому розділом ХІІ «Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження» Інструкції № 512/5.

Згідно з пунктом 7 розділу ХІІ Інструкції № 512/5 про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова.

У разі, якщо під час перевірки виконавчого провадження виявлено порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», посадова особа, зазначена в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, в резолютивній частині постанови доручає начальнику органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, провести дії, передбачені абзацами другим і третім частини третьої статті 74 Закону.

Відповідно до ст. 41 Закону № 1404-VIII у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано інститут адміністративного контролю законності виконавчого провадження, у межах якого начальник відділу примусового виконання рішень уповноважений здійснювати перевірку виконавчого провадження та в разі виявлення порушень вимог закону, своєю постановою скасувати постанову державного виконавця та зобов`язувати його провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом спору в даній справі є постанова від 07.05.2019 р. про перевірку виконавчого провадження № 58483338, якою скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та зобов`язано провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом, тобто оскаржувана постанова прийнята начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі та в межах наданих йому повноважень.

Колегія суддів доводи апеляційної скарги щодо не зазначення підстав та строків проведення перевірки вважає не обгрунтованими, так як вірно встановлено судом першої інстанції, що рішення про здійснення перевірки виконавчого провадження начальником Департаменту ДВС прийнято з власної ініціативи, тому не зазначення ним підстав перевірки у постанові від 07.05.2019 року про перевірку виконавчого провадження №58483338 не впливає на законність її проведення.

Щодо зазначення строків проведення перевірки законності виконавчого провадження №58483338, колегія суддів також погоджується із висновками суду першої інстанції, що строки перевірки законності виконавчого провадження, визначені пунктом 6 Інструкції № 512/5, у даному випадку не застосовуються. Крім того, Інструкцією або іншим нормативно-правовим актом не визначено строку проведення перевірки законності виконавчого провадження начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а тому, не зазначення таких строків у постанові від 07.05.2019 року про перевірку виконавчого провадження №58483338 не є самостійною підставою, яка впливає на законність проведення такої перевірки.

Не є обгрунтованим також й доводи щодо виготовлення постанови від 07.05.2019 року про перевірку виконавчого провадження №58483338 не у автоматизованій системі виконавчого провадження, з огляду на таке.

Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 року за №1126/29256 затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі також - Положення), відповідно до якого виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки до системи вноситься виконавчі документи конкретним виконавцем у межах виконавчого провадження, у якому ним здійснюється примусове виконання виконавчого документу, а постанова начальника Департаменту ДВС має організаційний, контролюючий характер, тому й не винесена у межах виконавчого провадження №58483338, а винесена за результатами перевірки законності вчинення виконавчих дій головним державним виконавцем Департаменту ДВС Рубель І.В. під час здійснення нею виконавчих дій у виконавчому провадженні №58483338, яке на момент перевірки вже було закінчено.

Щодо підстав проведення перевірки виконавчого провадження №58483338, слід зауважити наступне.

Як вже було встановлено вище, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2018 року у справі №826/1267/18, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 , що виявилась у не прийнятті ним рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності після звільнення з військової служби, на підставі поданої відповідної заяви. Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, що настала внаслідок травми, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні збори (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та прийняти рішення на підставі поданих документів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 року у справі №826/1267/18 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2018 року без змін.

Відповідно до змісту вказаних судових рішень, встановлено, що ОСОБА_1 надано Військовій частині НОМЕР_1 достатні документи, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

У межах розгляду справи №826/1267/18 судами встановлено, що «Відповідно до пункту 4.13 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 року №530, порядок оформлення, призначення, фінансування та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 4.7 цього розділу, у Військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих їй військових частинах визначається наказом командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 03.11.2017 року №180 затверджена Інструкція про Порядок оформлення, призначення, фінансування та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності у Військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих військових частинах.

Пунктами 2.2, 2.3 цієї Інструкції передбачено, що попередню перевірку документів для призначення одноразової грошової допомоги, що надійшли до Військової частини НОМЕР_1 , на предмет їх комплектності здійснює фінансово-економічний орган Військової частини НОМЕР_1 , який у разі неналежного оформлення, відсутності передбачених відповідними постановами Кабінету Міністрів України документів інформує про це заявника за встановленим порядком.

Після попередньої перевірки документів та у разі їх комплектності та належного оформлення начальник фінансово-економічного органу Військової частини НОМЕР_1 подає їх на розгляд Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або частково втрати працездатності без встановлення інвалідності, яка приймає рішення відповідно до повноважень, зазначених у розділі 3 цієї Інструкції.

Пунктом 3.8 зазначеної Інструкції передбачено, що за результатами розгляду документів Комісія встановлює наявність або відсутність визначених відповідними нормативно правовими актами підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги та ухвалює висновок про призначення та виплату одноразової грошової допомоги або про відсутність підстав для її призначення та виплати.

Таким чином, командиром Військової частини НОМЕР_1 мало бути враховано висновки суду щодо достатності та наявності відповідного документу, який підтверджує та свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) ОСОБА_1 , та у відповідності до Інструкції, передати документи, подані третьою особою, до фінансово-економічного органу Військової частини НОМЕР_1 , яким приймається рішення щодо належності комплектності та оформлення відповідних документів.

Проте, на думку позивача, останнім фактично виконано рішення суду від 12.10.2018 року шляхом прийняття командиром Військової частини НОМЕР_1 рішення від 12.01.2019 року №108/4 про відсутність підстав для направлення до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновку щодо можливості призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що начальник Департаменту ДВС дійшов вірного та правомірного висновку щодо наявності підстав для скасування постанови від 23.04.2019 року про закінчення виконавчого провадження. При цьому процедурні порушення проведення перевірки не можуть слугувати підставами для скасування постанови про проведення перевірки.

За таких обставин, враховуючи, що боржником не виконано рішення з урахуванням висновків суду, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення даного адміністративного позову в даній частині.

Щодо відновлення виконавчого провадження №58483338, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 41 Закону №1404 передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З огляду на правомірність винесеної начальником Департаменту ДВС постанови від 07.05.2019 року про перевірку виконавчого провадження №58483338, якою скасовано постанову від 23.04.2019 року про закінчення виконавчого провадження №58483338, позовні вимоги в частині оскарження дій щодо винесення головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. постанови про відновлення виконавчого провадження від 07.05.2019 року та вимоги державного виконавця від 07.05.2019 року у ВП № 58483338 також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від першої позовної вимоги.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України, ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення позову, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та без допущення порушення норм процесуального права, які б надавали підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 р. - без змін.

Оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Повне судове рішення складено 06.08.2019 року.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправними дії та скасування рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель