Справа № 1340/4810/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6540/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Багрія В.М., Коваля Р.Й.,

з участю секретаря судового засідання Михальської М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року про залишення заяви без задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі (суддя першої інстанції Крутько О.В., м. Львів),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність щодо нерозгляду заяви та документів, зобов`язання розглянути заяву про виплату одноразової грошової допомоги та прийняття рішення відповідно до Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 №975, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви та документів ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019, апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 без змін.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 набрало законної сили 18.02.2019 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій.

28.05.2019 позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду в порядку статей 382 та 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою, а якій просить суд: визнати протиправним рішення про відмову у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 19 протоколу засідання комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03 травня 2019 року №50; зобов`язати Міністерство оборони України вжити заходи щодо усунення порушень п.9 ч.1 ст.129, ст.129-1 Конституції України шляхом розгляду питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІІ (третьої) групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах де велись бойові дії відповідно до ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду; зобов`язати Міністерство оборони України подати до Львівського окружного адміністративного суду у двомісячний строк з дня набрання законної сили даною постановою суду звіт про вжиті заходи щодо усунення встановлених порушень.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року залишено без задоволення заяву про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій.

Із таким судовим рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву від 28.05.2019. Апелянт вказав, що вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення поданої заяви, оскільки оформлене п. 19 протоколу комісії МОУ від 03.05.2019 №50 рішення відповідача про відмову у призначенні і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги прийнято всупереч рішення суду, яке набрало законної сили, адже не враховує викладені у судовому акті висновки. Таким чином, дії комісії Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині прийняття рішення щодо відмови у призначенні і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги без урахування висновків суду суперечать п. 9 ч. 1 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, відповідно до яких судове рішення є обов`язковим до виконання. Зазначає, що суд першої інстанції повинен був дослідити чи відповідає п. 19 протоколу МОУ судовим рішенням по справах № 1340/4810/18 та № 876/2281/18 та наданій у них правовій оцінці.

Відповідач не подав відзиву на апеляційну скаргу.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча судом було вжито заходів для їх належного повідомлення про час та місце судового розгляду.

Представник апелянта подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні заяви, поданої у порядку ст. 383 КАСУ, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для її задоволення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

За приписами частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, проаналізувавши дані норми права, можна дійти висновку, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Тому, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Згідно матеріалів справи, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 Міністерством оборони України розглянуто заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги та прийнято рішення.

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оброни України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.05.2019 року №50 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.

Відтак, Міністерством оборони України було виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 у справі № 1340/4810/18, яким відповідача було зобов`язано розглянути документи ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду.

Колегія суддів зазначає, що судом в рішенні у адміністративній справі № 1340/4810/18 зобов`язано Міністерство оборони України розглянути документи ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проте суд не зобов`язував відповідача прийняти позитивне рішення з вказаного питання, оскільки суд не міг надати оцінку документам, поданим ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та вирішити спір на майбутнє.

Таким чином, після отримання витягу з протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 50 від від 03 травня 2019 року, яким ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги відмовлено, останній мав право оскаржити таку відмову до суду.

Суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач у заяві просить визнати протиправним рішення про відмову у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 19 протоколу засідання комісії Міністерства оброни України та зобов`язати вчинити дії, які не були предметом розгляду у справі №1340/4810/18, тому дані вимоги можуть бути предметом розгляду у порядку позовного провадження і не підлягають задоволенню у порядку передбаченому ст. 383 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року про залишення заяви без задоволення у справі № 1340/4810/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. М. Багрій
Р. Й. Коваль
Повний текст складено 05 серпня 2019 року.