Справа № 480/4615/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Соколов В.М.

23 липня 2019 р.Справа № 480/4615/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Лях О.П. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЛВІ» на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЛВІ» до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», Управління «Центр надання адміністративних послуг у місті Суми» Сумської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Міністерство юстиції України про зобов`язання вчинити дії, -

В с т а н о в и л а:

11.12.2018 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ФАЛВІ» (подалі - ТОВ «ФАЛВІ», підприємство) звернувся до суду з позовом, яким просить:

1. зобов`язати вчинити дії, внести зміни у помилкову інформацію в «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна», яка впливає на права третіх осіб. Видалити недостовірну інформацію у Розділі: Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, Відомостей про об`єкт нерухомого майна, Реєстраційний номер майна: 37446924:

- Стан: запис актуальний

- Дата прийняття рішення про закриття: 22.08.2012

- запис про ОНМ в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 26.11.2018 10:17:58 на підставі ухвали Господарського суду, про визнання банкрутом справа № Б-39/213-18 від 12.09.2017.

2. Відновити достовірну публічну інформацію у «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна», стан актуальна :

Розділ: Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно

Відомостей про об`єкт нерухомого майна:

- Реєстраційний номер майна: 37446924,

- Тип майна: будівля майстерня заг. пл. 428,0 кв. м.

- Адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2

- Загальна площа (кВ.м.): 428,0

- Номер запису: 2179 в книзі 27

Відомості про права власності

- Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 28.08.2012р.

- Дата внесення запису: 28.08.2012

- Назва: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАЛВІ»

- Причини відсутності коду: інша причина відсутності коду ЄДРПОУ

- Форма власності: приватна

- Частка власності: 1/1

- Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, САЕ/ НОМЕР_1 , 22.08.2012, виконавчий комітет Сумської міської ради

Відомості про інші речові права відсутні.

Свої позовні вимоги позивач мотивує посиланням на ст. 55 Конституції України, у відповідності до якої, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Позивач зазначає, що 07.12.2018 року директором ТОВ «ФАЛВІ» ОСОБА_1 в Управлінні «ЦНАП у місті Суми» отримано Витяг від 07.12.2018 року № 148478053 (дата та час формування 09:44:33), з якої встановлено, що реєстраційний номер майна: 37446924 - внесено запис про об`єкт нерухомого майна в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 26.11.2018 року 10:17:58 на підставі ухвали Господарського суду про визнання банкрутом, справа № Б-39/213-18 від 12.09.2017 року.

При пошуку інформації на офіційному сайті Судової влади України https://court.gov.ua/fair/ за номером справи Б-39/213-18 установлено, що за даним критерієм справа відсутня.

Відтак, позивач вважає, що запис, який внесено до «Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» є недостовірною інформацією, яка порушує право ТОВ «ФАЛВІ» на доступ до достовірної публічної інформації і підлягає видаленню.

Заперечуючи проти вимог ТОВ «ФАЛВІ», у відзиві на позов Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (подалі - ДП «НАІС») зазначає, що ДП «НАІС» жодним чином не порушувало права, свободи та законні інтереси позивача, а тому вважає себе неналежним відповідачем у справі.

Відповідач вказує, що згідно Статуту ДП «НАІС» предметом діяльності підприємства є технічне та технологічне створення, запровадження, експлуатація програмно-експлуатаційних комплексів Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Мінюст України. При цьому, підприємство діє на принципах госпрозрахунку, самофінансування та самоокупності і функціонує як самостійний суб`єкт господарювання. Тобто, у ДП «НАІС» відсутні ознаки суб`єкта владних повноважень та суб`єкта із делегованими владними повноваженнями. Також зазначає, що внесення змін до Реєстрів, про які просить позивач у позовній заяві, належать до компетенції державних реєстраторів суб`єктів державної реєстрації прав, нотаріусів, державних та приватних виконавців. Крім того, оскільки ДП «НАІС» не є суб`єктом владних повноважень, судовий збір з нього стягуватися не може.

Заперечуючи проти вимог ТОВ «ФАЛВІ», у відзиві на позов Управління «Центр надання адміністративних послуг у місті Суми» Сумської міської ради (подалі - Управління «ЦНАП у місті Суми») зазначає, що 26.09.2017 року керуючий санацією АТВТ «СВЕМОН-ВОСТОК» Бочарова О.М. звернулася із заявою про державну реєстрацію припинення права власності щодо будівлі майстерні, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , подавши разом із заявою необхідні документи.

Вказує на те, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Державним реєстратором Матусенко Т.П. на виконання вищезазначених вимог перенесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з Реєстру прав власності на нерухоме майно, відкрито розділ ДРРП № 101, перенесено право власності ТОВ «ФАЛВІ» та погашено право власності на підставі ухвали суду від 12.09.2017 року по справі № Б-39/213-08. Станом на час проведення реєстраційних дій реєстратором ОСОБА_2 діяв Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1141 від 26.10.2011 року, а тому державним реєстратором не внесено запис про погашення права власності до Реєстру прав власності на нерухоме майно, так як це не було передбачено чинним законодавством.

Також вказує, що на даний час Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить актуальні відомості, відповідно до яких, будь-який запис стосовно будівлі майстерні за адресою АДРЕСА_3 відсутній, а тому державний реєстратор позбавлений можливості внести зміни у запис, якого не існує.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року (повний текст складено 28.02.2019 року) у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФАЛВІ» відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що, вчиняючи реєстраційні дії щодо внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, відобразивши актуальну, достовірну інформацію на підставі ухвали суду від 12.09.2017 року, відтак, право позивача на доступ до публічної інформації не є порушеним.

Також суд зазначив, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та прийнятими на його виконання підзаконними актами не передбачено внесення інформації до Реєстру у спосіб, відмінний від проведення реєстраційних дій. При цьому, позивач в своєму позові не ставить питання про визнання протиправними та скасування саме реєстраційних дій та вчинених на їх виконання реєстраційних записів, концентруючись виключно на корегуванні інформації.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача до Управління «ЦНАП у місті Суми» про внесення змін у інформацію, що міститься у Державних реєстрах, у зв`язку з їх необґрунтованістю задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та справу направити для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що суд невірно застосував положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інформація, яка міститься в Державному реєстрі речових прав, відповідно до інформаційної довідки, немає нічого спільного з проведенням реєстраційних дій в розумінні цього Закону, а також при вирішенні справи не застосував Закон України «Про доступ до публічної інформації» та нову редакцію Закону України «Про інформацію».

Скаржник зазначає, що предметом спору є Інформація з Інформаційної довідки від 07.12.2018 року, яка є інформаційною довідкою публічною інформацією, а відновленню підлягає порушене право позивача ТОВ «ФАЛВІ» у особі бенефіціарного власника (контролера) ОСОБА_1 у частині доступу до достовірної публічної інформації у Державному реєстрі речових прав.

Керуючись п.п. 3 п. 1, п. 2 ст. 2, ст. 15, п. 3 ст. 19, п. 1 ст. 26, ст. 31-1, ст. 36 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідно до інформаційної довідки, рішеннями № 37310894, № 37311221 державний реєстратор Матусенко Т.П. 28.09.2017 року незаконно вчинила дії у Державному реєстрі прав (знищення об`єкта нерухомого майна), реєстраційний номер № 101.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд першої інстанції надав необґрунтовану та незаконну правову оцінку діям державного реєстратора ОСОБА_2 у Державному реєстрі прав та необґрунтованим оскаржуваним Рішенням створив нову публічну інформацію, яка не міститься в Державному реєстрі прав чим порушив матеріальне право неправильно застосував Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не застосував Закон України «Про доступ до публічної інформації» та нову редакцію Закону України «Про інформацію».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, ДП «НАІС», посилаючись на законодавчу не обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції, - без змін.

Відповідач зазначає, що розпорядником публічної інформації, яка міститься в Державному реєстрі прав є держатель реєстру Міністерство юстиції України, а не відповідач. Відтак, внесення змін до відомостей Державного реєстру прав, видалення чи вчинення інших реєстраційних дій в Державному реєстрі прав щодо об`єктів нерухомого майна не відноситься до компетенції ДП «НАІС», оскільки останнє є виключно технічним адміністратором Реєстру. Такі дії належать до компетенції відповідних державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відзиви на апеляційну скаргу ТОВ «ФАЛВІ» від інших учасників справи не надходили, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «ФАЛВІ» задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Колегія суддів зазначає, що ДП «НАІС» - державне комерційне підприємство, засноване Міністерством юстиції України на підставі наказу від 07.05.2015 року № 657/5 «Про створення державного підприємства «Національні інформаційні системи» та діє відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» від 14.07.1999 року № 1272 (у редакції від 15.06.2015 року) (подалі постанова КМУ № 1272).

Так, відповідно до постанови КМУ № 1272, а також наказу Міністерства юстиції України «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» від 25.06.2015 року № 1059/5, ДП «НАІС» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, в тому числі і Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно положень Статуту ДП «НАІС», предметом діяльності ДП «НАІС» є технічне та технологічне створення, запровадження, експлуатація програмно-експлуатаційних комплексів Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що ДП «НАІС» визначено лише технічним адміністратором Державного реєстру прав, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі.

Колегія суддів зазначає, що ДП «НАІС», як технічний адміністратор Державного реєстру прав, реалізує наступні повноваження: здійснення заходів із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, його технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних цього реєстру, здійснення технічних та технологічних заходів з надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав, організації та проведення навчання для роботи з цим реєстром.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, регулюються положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV (подалі - Закон № 1952-ІV).

Згідно статті 6 Закону № 1952-ІV, систему органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав становлять:

- Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

- суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

- акредитовані суб`єкти;

- державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

При цьому, відповідно до статті 10 Закону № 1952-ІV, внесення записів до Державного реєстру прав про речові права та їх обтяження належать до компетенції державних реєстраторів суб`єктів державної реєстрації прав, нотаріусів, державних та приватних виконавців.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що внесення змін до відомостей Державного реєстру прав, видалення чи вчинення інших реєстраційних дій в Державному реєстрі прав щодо об`єктів нерухомого майна не відноситься до компетенції ДП «НАІС», а належить виключно до компетенції відповідних державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За наведеного, погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає про те, що вимоги позивача про зобов`язання ДП «НАІС» внести відповідні зміни до Реєстрів не підлягають задоволенню, оскільки на цього відповідача не покладено обов`язки виконання функцій та повноважень, зокрема, щодо внесення інформації до Державних реєстрів, що можуть бути віднесені до владних управлінських функцій суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 4 КАС України.

Як установлено судовим розглядом, позивачем ТОВ «ФАЛВІ» отримано інформаційну довідку за № 148478053 від 07.12.2018 року, із зазначенням:

інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 101, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , право власності на який зареєстровано за ТОВ «ФАЛВІ» та погашено 26.09.2017 року на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 12.09.2017 року у справі № 5-39/213-08;

інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно (який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав) щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 37446924, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , право власності на який зареєстровано за ТОВ «ФАЛВІ» та погашено 26.11.2018 року на підставі ухвали Господарського суду про визнання банкрутом справа № Б-39/213-18 від 12.09.2017 року /а.с. 13-16/.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні іншої частини позовних вимог ТОВ «ФАЛВІ», колегія суддів зазначає наступне.

Судом установлено, що 26.09.2017 керуючий санацією АТВТ «СВЕМОН-ВОСТОК» Бочарова О. М. звернулася із заявою про державну реєстрацію припинення права власності щодо будівлі майстерні, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , додавши до заяви, окрім іншого, ухвалу суду від 01.12.2011 року по справі № Б-39/213-08 про призначення арбітражного керуючого Бочарову О.М. та ухвалу суду від 12.09.2017 року по справі № Б-39/213-08 про припинення права власності на будівлю майстерні, що розташована за адресою АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2 /а.с. 70, 71-75/.

підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

На виконання означених вимог законодавства, державним реєстратором Матусенко Т.П. перенесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з Реєстру прав власності на нерухоме майно, відкрито розділ ДРРП № 101, перенесено право власності ТОВ «ФАЛВІ» та погашено право власності на підставі ухвали суду від 12.09.2017 по справі № Б-39/213-08.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1952-ІV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цією статтею, заборонена.

Таким чином, державним реєстратором Матусенко Т.П. прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно № 37310894 від 28.09.2017 року, яким погашено право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Колегія суддів зазначає, що оскільки на час проведення зазначених реєстраційних дій реєстратором Матусенко ОСОБА_3 діяв Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1141 від 26.10.2011 року, державним реєстратором не внесено запис про погашення права власності до Реєстру прав власності на нерухоме майно, так як це не було передбачено чинним законодавством.

06.06.2018 року постановою Кабінету міністрів України № 484 затверджено новий Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1141 (викладений в новій редакції), згідно якого:

п. 45 - у разі державної реєстрації прав, реєстрацію яких проведено до 01.01.2013 року в архівній складовій частині Державного реєстру прав, після внесення до Державного реєстру прав відомостей, передбачених пунктами 41, 42 та 44 цього Порядку, державний реєстратор проставляє у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та/або Державному реєстрі іпотек відмітку про погашення такого запису.

У разі належності майна на праві спільної власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно проставляється відмітка про погашення запису виключно щодо особи, стосовно якої проводяться реєстраційні дії.

Правила цього пункту в частині проставлення відмітки про погашення запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та/або Державному реєстрі іпотек застосовуються також у разі, коли така державна реєстрація вже проведена в Державному реєстрі прав без проставлення відповідної відмітки під час проведення наступних реєстраційних дій щодо відповідного об`єкта нерухомого майна за умови належної ідентифікації такого об`єкта у відповідних реєстрах або у разі відсутності необхідності проведення реєстраційних дій - за заявою про внесення змін до записів Державного реєстру прав. Таку заяву може подати також особа, записи про яку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно залишилися без проставлення відмітки про погашення, або її спадкоємці (правонаступники).

За поняттям, наведеним ст. 1 Закону України від 02.10.1992 року № 2657-XII «Про інформацію», - інформація, це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 6 вказаного Закону встановлено, що право на інформацію забезпечується: створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів; обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та засоби масової інформації пре свою діяльність і прийняті рішення; обов`язком суб`єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; здійсненням державного і громадського контролю за додержанням законодавства про інформацію; встановленням відповідальності за порушення законодавства про інформацію. Право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 13.01.2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» передбачено, обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог для захисту репутації або прав інших людей.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 даного Закону розпорядники інформації зобов`язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Судовим розглядом справи установлено, що позивач отримав достовірну, точну та повну інформацію про те, що запис про об`єкт нерухомого майна в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 26.11.2018 року 10:17:58 на підставі ухвали Господарського суду про визнання банкрутом справа № Б-39/213-08 від 12.09.2017 року.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог ТОВ «ФАЛВІ».

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЛВІ» залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях С.С. Рєзнікова
Постанова у повному обсязі складена і підписана 02 серпня 2019 року.