Справа № 9901/264/19
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Іменем України

29 липня 2019 року

Київ

справа №9901/264/19

адміністративне провадження №П/9901/264/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - судді Мороз Л.Л.,

суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Гімона М.М., Желєзного І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шосенко К.М.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Карлаша Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №9901/264/19

за позовом ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ :

17 травня 2019 року ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Тарасенко Дениса Володимировича звернувся до Верховного Суду із адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо не надання йому засвідченої копії рішення за результатами розгляду на спільному засіданні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Громадської ради міжнародних експертів від 23 січня 2019 року питання про його участь у конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 лютого 2019 року, в порядку статті 5 Закону України "Про звернення громадян", звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з заявою про надання інформації, а саме рішення відповідача, проте, таке рішення не було направлено, чим порушено вимоги Законів України "Про звернення громадян" та "Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон України № 2939-VI).

У поданому 05 червня 2019 року відзиві ВККС просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що велике коло завдань, покладених на Комісію відповідно до визначених Законом повноважень в такий особливий період, як реалізація процесу масштабного реформування суддівського корпусу, запровадженого в Україні з метою відновлення довіри суспільства до системи правосуддя, має наслідком виникнення надмірної завантаженості у роботі Комісії. Зазначає також, що до моменту розгляду судом спору по суті будь-яких порушень прав, свобод чи законних інтересів ОСОБА_2 з боку Комісії не існує, оскільки позивачеві була надіслана копія рішення 05 червня 2019 року.

07 червня 2019 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, а саме про визнання протиправними дій відповідача щодо несвоєчасного надання інформації за заявою від 14 лютого 2019 року та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, Суд ухвалює закрити провадження у справі з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 брав участь у конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду.

23 січня 2019 року ВККС та ГРМЕ на спільному засіданні прийняли рішення про те, що кандидат на посаду судді Вищого антикорупційного суду Івасин О.В. не відповідає критеріям, визначеним статтею 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», оскільки не набрав установленої цією статтею кількості голосів.

14 лютого 2019 року ОСОБА_2 направив на електронну пошту Комісії заяву про надання засвідченої копії рішення за результатами розгляду питань щодо нього 23 січня 2019 року.

Копія рішення від 23 січня 2019 року Комісією була направлена позивачеві 05 червня 2019 року, тобто до розгляду цієї справи, але з порушенням строків, передбачених статтею 20 Закону України № 2939-VI.

Згідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Гарантоване статтею 55 Конституції України та КАС України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав та інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

За змістом частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, зі змісту цієї норми закону вбачається, що вимога про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень може бути заявлена в адміністративному позову лише разом з вимогою про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушено права.

Оскільки у спірних правовідносинах відбулося відновлення порушеного права і копія рішення надіслана позивачеві, іншого способу відновлення порушеного права не існує, то встановлення факту бездіяльності протягом певного часу у минулому, не відповідає меті звернення до суду та завданням адміністративного судочинства.

Пунктом 8 частини першої статті 238 КАС передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Як встановлено, на момент розгляду справи, копія запитуваного рішення позивачем отримана, тобто суб`єкт владних повноважень виправив порушення. При цьому, відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання бездіяльності відповідача протиправною, оскільки порушення своїх прав позивач вбачав виключно у тому, що йому не надіслано рішення і це порушення усунуто. Тобто, спір в межах заявлених позовних вимог вичерпаний, а інших позовних вимог у справі не заявлено.

Наявність вказаних обставин, в силу положень, передбачених пунктом 8 частини першої статті 238 КАС, означає, що суд повинен закрити провадження у справі.

Згідно пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Повернути ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений згідно квитанції від 19.04.2019 №6079 в сумі 768,40 грн., з Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

___________________

___________________

___________________

___________________

___________________

Л.Л. Мороз

Я.О. Берназюк

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

І.В. Желєзний,

Судді Верховного Суду