Справа № 340/403/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2019 року м. Дніпросправа № 340/403/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Баранник Н.П., Божко Л.А.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 (головуючий суддя Пасічник Ю.П.)

в адміністративній справі №340/403/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 р. на підставі довідки апеляційного суду Кіровоградської області № 01-62/81/2018 від 12.12.2018 р.;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 04.12.2018 р. до 01.01.2019 р. відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області № 01/62/81/2018 від 12.12.2018 р. та виплатити з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період;

- визнати протиправними дії відповідача щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 р. на підставі довідки апеляційного суду Кіровоградської області № 01-62/6/2019 від 11.01.2019 р.;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2019 р. відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області № 01-62/6/2019 р. та виплатити з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

Позов обґрунтовано тим, що відмова відповідача у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 року є незаконною, порушує його конституційні права та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 адміністративний позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що згідно із ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, тому, за встановлених обставин справи, та з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р/2018, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання позивачу за період з 04.12.2018 року по 01.01.2019 року та з 01.01.2019 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скарга, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що на підставі заяв позивача та довідок про суддівську винагороду станом на 04.12.2018 року від 12.12.2018 року та від 11.01.2019 року здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2019 року та з 01.02.2019 року.

Позивачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що 04.12.2018 року Конституційним Судом України прийнято рішення, №11/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України положення частини 3 ст. 133 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453 в редакції ЗУ від 12.02.2015 року №192-VІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд». Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме «посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат, з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат, з 0101.2013 -10 мінімальних заробітних плат, з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат, з 01.01.2015 року - 15 мінімальних заробітних плат». В частині 3 резолютивної частини рішення вказано, що положення частини 3 та 10 ст. 133 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453, в редакції ЗУ від 12.02.2015 року №192-VІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд», які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Тому зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, мала місце саме з 04.12.2018, саме з цієї дати настає необхідність проведення перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання судді у відставці.

Учасники судового процесу, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду апеляційної скарги в судове засідання не з`явились, позивачем подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 був звільнений з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку. Позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує довічне грошове утримання.

У зв`язку з зміною посадового окладу працюючих суддів, позивачем отримані довідки Апеляційного суду Кіровоградської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 01/62/81/2018 від 12.12.2018 р.№ 01-62/6/2019 від 11.01.2019 р. (а.с. 8,9).

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру заробітної плати, вказаної у довідках Апеляційного суду Кіровоградської області № 01/62/81/2018 від 12.12.2018 р.№ 01-62/6/2019 від 11.01.2019 р., з 04.12.2018 року та з 01.01.2019 року. Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області листами №823/Г-09 від 24.01.2019 року та №45/Г-09 від 23.01.2019 року позивачу повідомлено про перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2019 року та з 01.02.02.2019 року (а.с. 11,13).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Конституції України, Рішення Конституційного Суду України №11-р/2018 від 04.12.2018 року, Закон України від 15.05.2018 №2415 "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", норми Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, обґрунтовуючи правомірність проведеного перерахунку відповідач зазначає про те, що відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці перерахунок проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у яком змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Оскільки Закон України від 15.05.2018 №2415 "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" набрав чинності лише 22.07.2018, рішення Конституційного суду України було прийнято 04.12.2018, а зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно до Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік" відбулось з 01.01.2019, перерахунок щомісячного грошового утримання позивачу слід здійснювати з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з таким аргументом відповідача, з огляду на наступне:

Норми статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлюють, що, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

04.12.2018 Конституційним судом прийнято рішення №11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.3 ст.133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд".

Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно:

з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат;

з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат;

з 01.01.2013 - 10 мінімальних заробітних плат;

з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат;

з 01.01.2015 - 15 мінімальних заробітних плат".

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.10 ст.133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд", за яким "суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу", для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" зі змінами.

В частині 3 резолютивної частини Рішення також вказано, що положення ч.ч. 3, 10 ст.133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VІII "Про забезпечення права на справедливий суд", які визнані неконституційними п.п.1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, Конституційний суд України в даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015, а також зазначив, що положення ч.3 ст.133 Закону №2453 в редакції Закону №192 звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення, оскільки положення ч.3 ст.133 Закону №2453 в редакції Закону №192 суперечить ч.ч.1,2 ст.26 Конституції України.

Також Конституційний суд України в даному рішенні вказав, що якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення ч.10 ст.133 Закону №2453 у редакції Закону №192, є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання, додавши довідку про розмір щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці від 04.12.2018 та 01.01.2019.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що положення, які визнані неконституційними (п.п. 1, 2 резолютивної частини цього Рішення), втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а саме з 04.12.2018 року.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції зазначене є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання суддям у відставці з 04.12.2018, оскільки в даному випадку, у відповідності до п.4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, не відбувається зміна розміру щомісячного грошового утримання суддям, а виключно відновлюються раніше порушені права.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання за період з 04.12.2018 року по 01.01.2019 року та з 01.01.2019 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій, а відтак відсутні підстави для його скасування.

З огляду на характер спірних правовідносин та результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 31.07.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 31.07.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 02.08.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник

суддя Л.А. Божко