Справа № 580/842/19
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року справа № 580/842/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дорошенко Л.В.,

представника позивача: Бояринцев О.А. за ордером,

представника відповідачів: Кондакова Є.О. за довіреностями,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ПРОДАКШН» до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ПРОДАКШН» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Державної фіскальної служби України, в якій, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо одностороннього призупинення з 16.01.2019 договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року №2325001;

- визнати протиправним та скасувати протокольне рішення засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість від 16.01.2019 в частині призупинення дії договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001, укладеного між Черкаською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (Канівське відділення) та товариством з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Продакшн» (19001, Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, буд. 129, офіс 22, ).

- зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, площа Львівська, 8 ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем фактичного подання, а саме: 20.02.2019 року, податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «Енджисі- Продакшн» (19001, Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, буд. 129, оф.22, ): ПН від 29.01.2019 №15, ПН від 02.01.2019 №1, ПН від 08.01.2019 №5, ПН від 08.01.2019 №4, ПН від 18.01.2019 №10, ПН від 29.01.2019 №17, ПН від 15.01.2019 №9, ПН від 22.01.2019 №13, ПН від 04.01.2019 №3, ПН від 04.01.2019 №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що законодавчо-обґрунтованими (виключними) підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДПС в односторонньому порядку є ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; зміна ним місця реєстрації.

Натомість, позивачу сформовані та видні сертифікати відкритого ключа ЕЦП, які наразі є чинними. Своє місце реєстрації позивач не змінював, тому відсутні підстави для розірвання договору про визнання електронних документів.

Незважаючи на вказане ГУ ДФС у Черкаській області зупинила в односторонньому порядку дію договору про визнання електронних документів, що в подальшому стало підставою для відмови в реєстрації податкових накладних позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

У відзиві на адміністративний позов та в судовому засіданні представник відповідачів просила в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що працівниками оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області неодноразово здійснено виїзди за податковою адресою позивача за результатами яких не встановлено місцезнаходження підприємства за даною адресою та не підтверджено фактичне місце ведення господарської діяльності.

Внаслідок наведеного призупинено дію договору про визнання електронних документів, а не розірвано, як стверджує позивач.

Оскільки, дія договору про визнання електронних документів укладеного між позивачем та органом ДФС призупинена, позивачу надіслано квитанції №1 з інформацією про те, що вказані податкові накладні не прийняті.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

30.11.2017 між Черкаською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (Канівське) з однієї сторони та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ПРОДАКШН» з іншої сторони, укладено договір про визнання електронних документів №2325001.

Предметом укладеного договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Протокольним рішенням засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість від 18.01.2019 тимчасово призупинено дію договору про визнання електронних документів ТОВ «ЕНДЖИСІ-ПРОДАКШН» з 16.01.2019, в зв`язку з відсутністю платника за місцезнаходженням, на підставі довідки оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області від 16.01.2019 №143/23-00-21-0709.

Протокольним рішенням засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість №10 від 07.03.2019 залишено без змін наведене рішення від 18.01.2019.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що за результатами повторного виїзду за місцезнаходженням ТОВ «ЕНДЖИСІ-ПРОДАКШН» не встановлено місцезнаходження підприємства за даною адресою та не підтверджено фактичне місце проведення господарської діяльності (службова записка ОУ ГУ ДФС у Черкаській області №721/23-00-21-0709 від 26.02.2019).

Позивачем засобами електронного зв`язку з метою реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, подано для реєстрації податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ПРОДАКШН» (19001 Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 129, оф. 22, ): №1 від 02.01.2019, №2 від 04.01.2019, №3 від 04.01.2019, №4 від 04.01.2019, №5 від 04.01.2019, №9 від 15.01.2019, №10 від 18.01.2019, №13 від 22.01.2019, №15 від 29.01.2019, №17 від 29.01.2019.

Згідно надісланих позивачу квитанцій №1 за відповідними датами вказані накладні доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України, однак ДФС України не прийнято у зв`язку із виявленням помилки: «Документ не може бути прийнятий - Відсутній укладений з платником договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору».

Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

В розумінні п. 16 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративний договір - спільний правовий акт суб`єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб`єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону: г) замість видання індивідуального акта; ґ) для врегулювання питань надання адміністративних послуг.

В контексті наведених норм КАС України договір про визнання документів в електронній формі містить ознаки адміністративного договору, тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису були врегульовані інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, що затверджена наказом ДПА України «Про подання електронної податкової звітності» від 10.04.2008 № 233, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року №557 «Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за №959/30827 (далі - Порядок №557).

Згідно з пунктом 4 Порядку №557 договори про визнання електронних документів, що на день набрання чинності цим наказом є чинними, продовжують діяти до виникнення підстав, визначених пунктом 14 розділу III Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого цим наказом.

Пунктом 14 розділу 3 Порядку №557 визначено підстави припинення дії договору електронного підпису, а саме:

- отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника;

- отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника;

- отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи;

- наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі;

- наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю.

Досліджуючи в судовому засіданні наявність підстав для розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів з позивачем, суд зазначає, що відповідач не надав доказів про існування жодної зі перелічених підстав визначених Порядком №557.

Посилання відповідача щодо відсутності позивача за місцезнаходженням суд відхиляє, оскільки ця підстава не передбачена ні нормами Порядку №557 ні умовами договору про визнання електронних документів. Натомість, підставою для розірвання договору може слугувати зміна платником місця реєстрації.

Як встановлено судом, позивач не змінював місця реєстрації: 19001, Черкаська область АДРЕСА_1 Канів АДРЕСА_2 вул. Енергетиків, буд. АДРЕСА_3 . Зазначені відомості містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 45.2 ст. 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

В Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема відомості про місцезнаходження юридичної особи (п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Станом на момент вчинення оскаржуваних дій в Єдиному державному реєстрі відсутні записи про непідтвердження відомостей про позивача або про його відсутність за місцезнаходженням.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження існування обставин, з якими законодавство та умови угоди пов`язують можливість її одностороннього розірвання, а саме: доказів зміни місця реєстрації, іншого істотного порушення позивачем умов договору тощо, суд погоджується із посиланнями позивача про те, що в Головного управління ДФС у Черкаській області не існувало підстав для розірвання договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року №2325001.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом у рішеннях №826/7703/16 від 07.08.2018, №820/392/16 від 22.08.2018 та №826/9393/16 від 18.12.2018.

Натомість, як встановлено судом, протокольним рішенням засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість №3 від 18.01.2019 тимчасово призупинено з 16.01.2019 дію договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року №2325001, укладеного з позивачем.

Суд звертає увагу, що Порядком №557 взагалі не передбачено повноважень органу ДФС щодо одностороннього призупинення договору про визнання електронних документів, тому суд дійшов висновку про неправомірність зазначених дій Головного управління ДФС у Черкаській області.

Вказане є підставою для скасування протокольного рішення засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість від 18.01.2019 в частині призупинення з 16.01.2019 договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001.

Щодо неприйняття для реєстрації податкових накладних позивача, суд зазначає таке.

Згідно підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі ПК України), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

В розумінні пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246) податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку №1246 визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Оскільки договір про визнання електронних документів не втратив своєї юридичної значимості для цілей реалізації позивачем права на подання для реєстрації податкових накладних в електронному вигляді та весь час з моменту укладання продовжував діяти, відповідно, й зберігався обов`язок центрального органу фіскальної служби приймати засобами телекомунікаційного зв`язку податкові документи, що вказує на наявність підстав для задоволення вимог позивача про прийняття для реєстрації вищеперелічених податкових накладних.

Однак, не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкові накладні позивача, тому що після прийняття податкової накладної вона підлягає перевірці відповідно до наведених критеріїв Порядку №1246, тому суд вважає за можливе зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, площа Львівська, 8 ) прийняти днем фактичного подання, а саме 20.02.2019 та розглянути питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ПРОДАКШН» (19001 Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 129, оф. 22, ): №1 від 02.01.2019, №2 від 04.01.2019, №3 від 04.01.2019, №4 від 04.01.2019, №5 від 04.01.2019, №9 від 15.01.2019, №10 від 18.01.2019, №13 від 22.01.2019, №15 від 29.01.2019, №17 від 29.01.2019.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що Головне управління ДФС у Черкаській області не довело правомірності прийнятого ним рішення, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо одностороннього призупинення з 16.01.2019 договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001.

Визнати протиправним та скасувати протокольне рішення засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість від 18.01.2019 в частині призупинення з 16.01.2019 договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001, укладеного між Черкаською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (Канівське відділення) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ПРОДАКШН» (19001 Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 129, оф. 22, ).

Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, площа Львівська, 8 ) прийняти днем фактичного подання, а саме 20.02.2019 та розглянути питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ПРОДАКШН» (19001 Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 129, оф. 22, ): №1 від 02.01.2019, №2 від 04.01.2019, №3 від 04.01.2019, №4 від 04.01.2019, №5 від 04.01.2019, №9 від 15.01.2019, №10 від 18.01.2019, №13 від 22.01.2019, №15 від 29.01.2019, №17 від 29.01.2019.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖИСІ-ПРОДАКШН» (19001 Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 129, оф. 22, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 30 липня 2019 року.

Суддя В.В. Гаращенко