Справа № 126/902/19
Суддя: Губко В. І.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/902/19

Провадження № 2-а/126/28/2019

"25" липня 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Воробйова Віталія Володимировича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Воробйова Віталія Володимировича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи тим, що керуючи автомобілем ВАЗ 2107 (н/з НОМЕР_1 ) він рухався дорогою Київ-Одеса в бік м. Одеси поза межами населеного пункту, близько 15 год був зупинений інспектором поліції по причині перевищення встановленої швидкості руху. На запитання позивача яким приладом встановлено перевищення швидкості інспектор зіслався на показання технічного засобу, що знаходився в руках іншого інспектора поліції. Клопотання позивача пред`явити документи, що підтверджують сертифікацію приладу в Україні та його повірку інспектор не задовольнив та відносно ОСОБА_1 було складено постанову.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 13.04.2019 року о 15год 14 хв в Одеській обл. Іванівський район на а/д М-05 402 км порушив вимоги швидкісного режиму встановленого дз 3.29 (50 км/год) Рухався зі шв 73 км/год ТС 000725 п.п. 12.9 чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

При розгляді справи, інспектор, в порушення вимог ст.63 Конституції України, ст.ст. 268, 279 КУпАП, п.4 p.IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 № 1376, не роз`яснив ОСОБА_1 права і обов`язки, позбавив його можливості скористатися юридичною допомогою і відмовився брати до уваги його пояснення та заперечення з приводу обставин справи.

Враховуючи вищенаведене, позивач вважає що оформлення постанови відбулося без встановлення всіх істотних обставин справи, які визначають склад правопорушення, що вказує на її необґрунтованість та на розгляд справи з грубим порушенням законодавчо встановленої процедури з порушенням прав громадянина.

Ухвалою суду від 24.04.2019 року відкрито позовне провадження у справі. Вказану ухвалу відповідачем отримано 02.05.2019 року, але відзиву на позов до суду подано не було.

Частиною 5 статті 175 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Бершадського районного суду від 12.06.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Від представника УПП в Одеській області ДПП надійшли пояснення та заява в яких просив дану позовну заяву залишити без задоволення, та залишити даний адміністративний позов без розгляду, оскільки рядовою поліції було законно винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, який порушив ПДР, на підтвердження чого долучено роздруковані фотознімки. Крім того, зазначив, що позивачем не надано доказів, які б підтвердили обставини викладені в позові.

Позивачем надано письмові пояснення по даній справі, в яких зазначено, що представник Управління не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Зокрема вказано, що третя особа посилаючись на Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», наказ Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19.02.2002 №100, наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 №437 зазначає, що: 1) Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний "LTІ 20/20 ТruСАМ" було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12 та 29 серпня 2012 фірмі Laser Technology. Inc, яка є виробником ТruСАМ було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-29-03-2012 ; 2)наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 №1362 ТruСАМ був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки; 3) відповідно до відомостей Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13817, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТruСАМ LТІ 20/20 № ТС 000752 відповідає встановленим законодавством вимогам та є придатним до застосування (копія свідоцтва додається); 4)виходячи з вищевказаних положень, у разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру забороняється їх подальше серійне виробництво або ввезення нових пристроїв на територію України; 5) Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Висновки 4) та 5) третьої особи є суперечливими між собою. А згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Окрім того, ні копії сертифікату, а ні копії свідоцтва про повірку приладу ТruСАМ до пояснень третьою особою не додано, як і не подано цих документів відповідачем, в порушення вимог ч.3 ст.79 КАС України, що унеможливлює встановити дату виготовлення та ввезення його на територію України з метою визначення легальності ввезення і підстави правомірності використання приладу.

В оскаржуваній постанові прилад на підставі, якого встановлено перевищення швидкості зазначено ТС 000725. Зазначений доказ не співпадає з назвою та серійним номером приладу зазначеного в поясненнях третьої особи, а саме: «ТruСАМ LТІ 20/20 № ТС 000752».

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи та інше.

Судом установлено, що 13.04.2019 року інспектором УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Воробйовим В.В. було винесено постанову серія ДП18 №035173 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 13.04.2019 о 15год 24 хв в Одеській обл. Іванівський район М-05 402 км порушив вимоги швидкісного режиму встановленого дз 3.29 (50 км/год) Рухався зі швидкістю 73 км/год ТС 000725 п.п. 12.9 чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно до положень ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу на те, що в поясненнях представника УПП в Одеській області ДПП не надано доказів, які б підтвердили порушення правил дорожнього руху позивачем, а долучені до пояснень фотознімки незадовільної якості не можуть розцінюватися судом як беззаперечний доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Згідно змісту постанови, та письмових пояснень третьої особи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП 13.09.2019 року, разом з цим, на долученому фотознімку вказано час - 15 год. 04 хв.

В оскаржуваній постанові прилад на підставі якого встановлено перевищення швидкості вказано "ТС 000725".Разом з цим, в наданих третьою особою письмових поясненнях вказано, що фіксація швидкості здійснювалася за допомогою приладу з іншим серійним номером - "ТruСАМ LТІ 20/20 № ТС 000752".

Відповідно до загальнодоступних даних МВС, які поширені Прес-службою даного відомства в мережі Інтернет вбачається, що патрульна поліція використовує прилад TruCAM лише відповідно до визначених місць, що визначені в таблиці, розповсюдженій МВС із розміщенням відповідних знаків, що повідомляють про проведення фото фіксації адміністративних порушень, тобто на трасі М05 в межах Одеської області даний прилад може бути розміщений на відрізку автодороги 415-463, що унеможливлює фіксацію правопорушень на відрізку дороги вказаному у постанові (402 км).

Твердження представника УПП в Одеській області ДПП на те, що позивачу, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності було роз`яснено права та обов`язки шляхом відображення їх змісту на звороті постанови не відповідає п.4 Глави 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.07.2016 року №725, де зазначено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП та ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України.

Положеннями ст.251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, представник відповідача у своїх поясненнях вказує на те, що позивачем не надано доказів, які б спростували факт, порушення ПДР.

Проте, відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, повинен був доводити правомірність свого рішення, посилаючись на належні докази, однак відповідач свою позицію суду не довів та не обґрунтував її. Належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду представлено не було.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином суд вважає, що позивача було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки в матеріалах про скоєння адміністративного правопорушення відсутні докази скоєння цього правопорушення, що дає суду підстави вважати, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення і у відповідності до ч. 2 ст. 247 КпАП України ці обставини, виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а розпочате підлягає закриттю, тому вищезазначена постанова підлягає скасуванню.

При цьому дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, а відтак є протиправними.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19, 62 Конституції України ст.ст. 122 ч.1, 251, 254, 255, 283, 289, КУпАП, ст.ст. 5, 14, 72-79, 139, 205, 241-246, 260-262, 286 КАС України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №035173 винесену 13.04.2019 року інспектором УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Воробйовим Віталієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В. І. Губко