Справа № 120/1930/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 серпня 2019 р. Справа № 120/1930/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21000)

про: визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (далі - відповідач) про зобов`язання відповідача зарахувати стаж позивачеві за весь період роботи з 23.03.1983 року по 12.05.1995 року в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації у ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208»; зобов`язання відповідача зарахувати заробіток позивача за весь період роботи з 23.03.1983 року по 12.05.1995 рік в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації у ВАТ «Хмельницька пересувна механізована колона 208»; визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не перерахунку розміру пенсії позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що йому за весь період роботи з 20.02.1983 року по 12.05.1995 року в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації у ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208» не був зарахований стаж роботи. У зв`язку з цим позивач не отримує відповідної та належної до свого стажу роботи пенсії. 13.02.2019 року позивач звернувся із заявою до Управління пенсійного фонду України в місті Вінниці про перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі. За результатами розгляду вказаної заяви, Управлінням пенсійного фонду України в місті Вінниці рішенням № 1709 від 21.02.2019 року позивачеві було відмовлено в такому перерахунку. Вказану відмову позивач, вважає протиправною, адже вона суперечить вимогам чинного законодавства. Тому він звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 19.06.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві 10-денний строк для усунення недоліків.

03.07.2019 року за вх. № 34448 на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано квитанцію № 0.0..1 від 27.06.2019 року про сплату судового збору у сумі 769 грн. 00 коп.; клопотання про витребування доказів; а також копії позовної заяви із зазначенням ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача та підтвердженням того, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Одночасно з клопотанням про усунення недоліків позовної заяви, позивачем подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 04.07.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, вказаною ухвалою було зобов`язано позивача надати до суду належним чином завірену копію наказу про звільнення з ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208»; належним чином завірену копію звернення з усіма додатками до неї документами до Управління пенсійного фонду України в місті Вінниці від 13.02.2019 року; у відповідача - належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача; у ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208» протягом 5-ти днів, з моменту отримання даної ухвали, належним чином засвідчені копії документів на підтвердження реорганізації Уладівського ПМК-208 у ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона-208» та документів, що могли б підтвердити стаж роботи позивача в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації на ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона-208».

29.07.2019 року за вх. № 38999 позивачем надано до суду клопотання про долучення доказів, до якого додано належним чином засвідчені копії конвертів, належним чином засвідчена копія заяви до відповідача про призначення/перерахунок пенсії від 13.02.2019 року; належним чином засвідчена копія заяви до ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона-208».

02.08.2019 року за вх. № 39375 відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він доводи, наведені в позовній заяві вважає такими, що не гуртуються на вимогах чинного законодавства, а тому не можуть бути задоволені. Відповідач зазначив, що позивач не звертався до нього із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії по стажу та заробітку за період роботи з 23.03.1983 року по 12.05.1995 року. Крім того, відповідач вказав. Що при призначенні пенсії до заяви про призначення пенсії від 06.07.2012 року були надані копії трудової книжки та інші довідки, на підставі яких було призначено пенсію. Жодних підтверджуючих довідок за період роботи з 23.03.1983 року по 12.05.1995 року надано не було. При цьому, записи в трудовій книжці за вказаний період відсутні. Щодо заяви від 13.02.2019 року про перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі, відповідач повідомив, що позивачем додатково за вказаної заяви було додано довідку № 5 від 25.07.2018 року про заробітну плату за 2011-2017 роки, виданою ТОВ «Сибпрострой-Югорія», Російська Федерація. За наслідками розгляду цієї заяви та доданих до неї документів, відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку з огляду на те, що стаж набутий на території будь-якої з держав-учасниць згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД та заробітна плата за цей період враховуються лише при призначенні пенсії, а не її перерахунку.

Одночасно з відзивом на позовну заяву відповідачем надано до суду оригінал пенсійної справи позивача для огляду.

Витребувані у ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208» документи так і не були надані до суду. Конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу повернулися до суду з відміткою «Не вручено. Інші причини. Відсутній адресат».

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивачеві з 01.02.2012 року призначено пенсію за віком.

13.02.2019 року позивач звернувся із заявою про перерахунок по стажу та заробітку за період з 01.03.2012 року по 24.08.2017 року.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач рішенням № 1709 від 21.02.2019 року відмовив у здійсненні перерахунку пенсії. Відмова мотивована тим, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД та заробітна плата за цей період, враховуються лише при призначенні пенсії. А для проведення перерахунку пенсії відповідно до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року особам, які після призначення пенсії продовжували працювати за межами України підстав немає.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо нездійснення перерахунку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Ст. 48 Конституції України кожному гарантується право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, регламентуються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Ст. 8 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 18 цього ж Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У п. 23, 24 Порядку № 637 визначено, що документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі

документів.

Системний аналіз норм свідчить, що пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Таким чином, держава гарантує кожному виплату пенсії за умови наявності відповідного стажу роботи. До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. В свою чергу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Саме на підставі зроблених у ній записів, органи Пенсійного фонду України призначають пенсію. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, а у виняткових випадках - на підставі показань свідків.

З матеріалів справи вбачається, що позивачеві у відповідності до вимог чинного законодавства призначена пенсія за віком. Проте вказана пенсія призначена без урахування стажу роботи у період з 23.03.1983 року по 12.05.1995 року в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації у ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208». При цьому, записи у трудові книжці позивача про роботу у вказаний період на зазначеному підприємстві містяться.

13.02.2019 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахування стажу та заробітку за весь період роботи у період з 01.03.2012 року по 24.08.2017 року, за наслідками розгляду якої рішенням № 1709 від 21.02.2019 року у її задоволенні було відмовлено.

У вказаний період із записів у трудовій книжці позивача та довідки № 24 від 25.03.2019 року, довідки № 5 від 25.07.2018 року, виданих ТОВ «Сибпрострой-Югорія», Російська Федерація, судом виявлено, що він працював у ТОВ «Сибпрострой-Югорія», Російська Федерація.

При цьому, позивач звернувшись до суду із даним позовом, оскаржує бездіяльність, яка відображена у рішенні № 1709 від 21.02.2019 року та просить суд визнати її (бездіяльність) протиправною та зобов`язати відповідача зарахувати стаж позивачу за весь період роботи з 23.03.1983 року по 12.05.1995 року в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації у ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208» та заробіток позивача за весь період роботи з 23.03.1983 року по 12.05.1995 рік в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації у ВАТ «Хмельницька пересувна механізована колона 208».

З наведеного вбачається, що рішення, яке, у даному випадку, оскаржує позивач, прийняте за результатами розгляду питання зарахування стажу та заробітку на ТОВ «Сибпрострой-Югорія», Російська Федерація, а не на ВАТ «Хмельницька пересувна механізована колона 208». Крім цього, позивач оскаржує бездіяльність, а не рішення відповідача.

І при цьому, позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо не зарахування стажу та заробітку за зовсім інший період та на зовсім іншому підприємстві, яке не є предметом розгляду даної справи.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається відсутність будь-якого його звернення до відповідача з проханням здійснити зарахування стажу та заробітку за період з 23.03.1983 року по 12.05.1995 року в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації у ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208».

У цьому контексті суд приймає до уваги твердження відповідача про те, що позивач не звертався до них із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії по стажу та заробітку за період з 23.03.1983 року по 12.05.1995 року і саме в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації у ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208».

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що права та інтереси позивача щодо зарахування стажу та заробітку позивача за період з 23.03.1983 року по 12.05.1995 року в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації у ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208», не порушені, так як він не звертався із такою заявою до відповідача, а від так відсутня бездіяльність чи відмова відповідача щодо не зарахування стажу та заробітку позивача за період з 23.03.1983 року по 12.05.1995 року в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації у ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208». Таким чином, за таких обставин відсутній предмет спору.

Таким чином, враховуючи все вище викладене та зважаючи на докази, надані сторонами, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не перерахунку пенсії позивачеві.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати стаж та заробіток позивачу за весь період роботи з 23.03.1983 року по 12.05.1995 року в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації у ВАТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208», то суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга та третя вимоги є похідними та залежними від першої. Адже внаслідок визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій.

З огляду на те, що у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не перерахунку розміру пенсії позивача, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати стаж та заробіток позивачу за весь період роботи з 23.03.1983 року по 12.05.1995 року в Уладівському ПМК-208, а після реорганізації у ВАВТ «Хмільницька пересувна механізована колона 208» також не підлягають задоволенню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 та ст. 2, 9, 73 - 77, 90, 94, 241, 245, 246, 255, 295 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21000)

Суддя Маслоід Олена Степанівна