Справа № 440/2018/19
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2018/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Сендецької В.О.,

представника відповідача - Бугайчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05.06.2019 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Національного агенства з питань запобігання корупції (надалі - НАЗК, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність Національного агентство з питань запобігання корупції щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 01.05.2019;

- визнати протиправною бездіяльність Національного агентство з питань запобігання корупції щодо не проведення повної перевірки декларацій, поданих ОСОБА_2 депутатом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області за 2016, 2017, 2018 роки згідно з письмовим повідомленням про корупцію, яке подано ОСОБА_1 01.05.2019;

- визнати протиправною бездіяльність Національного агентство з питань запобігання корупції щодо не внесення на розгляд засідання Національного агентство з питань запобігання корупції повідомлення про корупцію, яке подано ОСОБА_1 01.05.2019;

- визнати протиправною бездіяльність Національного агентство з питань запобігання корупції щодо не надання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 24.05.2019 за вих. № 42-02/43259/19 та від 30.05.2019 за вих. № 42-02/45231/19 згідно з вимогами статті 15 Закону України "Про звернення громадян";

- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції винести на розгляд засідання повідомлення про корупцію, подане ОСОБА_1 01.05.2019;

- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції розглянути надіслане ОСОБА_1 повідомлення про корупцію від 01.05.2019 у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням висновків суду;

- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що законні вимоги ОСОБА_1 , викладені у зверненні від 01.05.2019 безпосередньо НАЗК виконані не були, натомість надана формальна відписка відповідачем без вжиття належних заходів реагування, адже станом на 04.06.2019 жодного дієвого заходу за фактами, викладеними у вказаному зверненні не вжито, що підтверджено листами Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя НАЗК від 24.05.2019 за вих. № 42-02/43259/19 та від 30.05.2019 за вих. № 42-02/45231/19. Позивач указує, що листами НАЗК незаконно було повідомлено, що питання, викладені у зверненні від 01.05.2019 вже розглядалися в НАЗК про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 15.04.2019 за вих. № 42-08/28500/19. Проте, за твердженням позивача, зазначені вище листи НАЗК не відповідають вимогам чинного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/2018/19, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.07.2019.

04.07.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому зазначено, що звернення позивача від 01.05.2019 адресовані НАЗК надійшли через Урядову гарячу лінію 02.05.2019 та зареєстровані за №№ ФИ-9298795, ФИ-9298796 та ФИ-9298803 та 03.05.2019 зареєстроване за № ФИ-9298769/Д1 стосувалися проведення повної перевірки декларацій за 2016, 2017, 2018 роки поданих депутатом Микільської сільської ради Полтавського району ОСОБА_2 . У зверненнях указано, що суб`єкт декларування ОСОБА_2 у розділі 13 "Фінансові зобов`язання" декларацій за 2016-2018 роки зазначив недостовірну інформацію про відсутність фінансових зобов`язань, оскільки не вказав про фінансові зобов`язання у сумі 8000 доларів США та 50000 грн. Указано, що всі звернення позивача від 01.05.2019, що надійшли на розгляд до НАЗК розглянуто у порядку та строки встановлені законодавством України. Крім того, відповідно до підпункту 9 пункту 25 розділу V Положення про апарат Національного агентства з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням Національного агентства від 19.05.2016 №1 керівник самостійного структурного підрозділу апарату підписує підготовлені листи та документи відповідно до компетенції. Також зазначено, що листи НАЗК не є рішення про відмову в задоволенні вимог позивача в розумінні положень статті 15 Закону України "Про звернення громадян", а тому безпідставним є твердження позивача щодо невиконання НАЗК вимог Закону України "Про звернення громадян" про роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення. За доводами відповідача, позивач не обґрунтував та не надав жодних доказів того, що відповідач порушив його права, свободи чи інтереси /т. 1 а.с. 53-61/.

09.07.2019 відкладено розгляд справи до 02.08.2019.

12.06.2019 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності /т. 1 а.с. 44-50/.

У судовому засіданні 02.08.2019 представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 02.05.2019 та 03.05.2019 на Урядову гарячу лінію надійшли звернення ОСОБА_1 , які прийнято до розгляду Національним агентством з питань запобігання корупції та зареєстровано за вхідними номерами: №№ ФИ-9298795, ФИ-9298796, ФИ-9298803 /т.1 а.с. 66-68, 74-76, 82-84/ та № ФИ-9298769/Д1 /т. 1 а.с. 90-92/.

У вказаних зверненнях позивач зазначив, що з листа Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області від 04.10.2018 за вих. № 124-127-17 позивачу стало відомо, що слідчим Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000501 внесеного 03.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом подання депутатом Микільської сільської ради Полтавського району ОСОБА_2 завідомо недостовірних відомостей до декларацій за 2017 рік, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції" за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-1 КК України. Указано, що суб`єкт декларування - ОСОБА_2 депутат Микільської сільської ради Полтавського району, який зобов`язаний задекларувати фінансові зобов`язання - не вказав про наявність фінансових зобов`язань підтверджених розписками в електронних деклараціях, поданих за 2016, 2017, 2018 роки, що є порушенням закону. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач просив поставити на особистий контроль викладені обставини та факти щодо проведення повної перевірки декларацій поданих гр. ОСОБА_2 будучи депутатом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області за 2016, 2017, 2018 роки та налагодити співпрацю між НАЗК, Полтавською місцевою прокуратурою Полтавської області, слідчим Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області Мізін Б.О. з метою надання у найкоротший термін відповіді на запит /т. 1 а.с. 24- 27/.

На звернення ОСОБА_1 відповідачем надані відповіді від 13.05.2019 вих. № 42-02/39021 /т. 1 а.с. 63/, від 24.05.2019 вих. № 42-02/43259/19 /т. 1 а.с. 37/, від 30.05.2019 вих. № 42-02/45231 /т. 1 а.с. 39/, від 04.06.2019 вих. № 42-02/46943 /т. 1 а.с. 200/.

Так у вказаних листах зазначено, що питання, викладені у зверненнях вже розглядалися у Національному агентстві, про що позивача повідомлено листом від 15.04.2019 № 42-08/28500/19.

Не погоджуючись із такою відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно зі частиною першою статті 5 Закону № 1700-VII Національне агентство є колегіальним органом, до складу якого входить п`ять членів.

Частиною першою статті 8 Закону № 1700-VII встановлено, що основною формою роботи Національного агентства є засідання, що проводяться не рідше одного разу на тиждень. Порядок денний засідань затверджується Національним агентством. Рішення Національного агентства приймаються більшістю голосів від його загального складу.

Статтями 11 та 12 Закону № 1700-VII визначено повноваження та права Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 11 Закону № 1700-VII до повноважень Національного агентства належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Пунктом 6 частини першої статті 12 Закону № 1700-VII Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право отримувати заяви фізичних та юридичних осіб про порушення вимог цього Закону, проводити за власною ініціативою перевірку можливих фактів порушення вимог цього Закону.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 Закону № 1700-VII громадські об`єднання, їх члени або уповноважені представники, а також окремі громадяни в діяльності щодо запобігання корупції мають право повідомляти про виявлені факти вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, реальний, потенційний конфлікт інтересів спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, Національному агентству, керівництву чи іншим представникам органу, підприємства, установи чи організації, в яких були вчинені ці правопорушення або у працівників яких наявний конфлікт інтересів, а також громадськості.

Частиною першою статті 13 Закону №1700-VII визначено, що уповноваженими особами Національного агентства є Голова та члени Національного агентства, а також уповноважені Національним агентством посадові особи.

За приписами абзацу другого пункту 2.1 Регламенту Національного агентства з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням НАЗК від 12.04.2016 №1 (у редакції рішення НАЗК від 05.04.2018 № 611) /надалі - Регламент/, Національне агентство реалізує свої повноваження колегіально або через уповноважених осіб.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.8 Регламенту уповноважені особи Національного агентства зі складу державних службовців апарату Національного агентства визначаються рішенням Національного агентства і мають права уповноважених осіб, передбачені Законом України "Про запобігання корупції".

Абзацом четвертим пункту 3.3 Регламенту передбачено, що листи-відповіді на звернення громадян, які не пов`язані зі здійсненням функцій Голови Національного агентства, підписуються заступником Голови Національного агентства, членом Національного агентства, керівником апарату, керівником, заступником керівника самостійного структурного підрозділу відповідно до компетенції.

Згідно з частиною першою статті 50 Закону № 1700-VII повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.

Обов`язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.

Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім`ї суб`єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону.

Послідовність дій посадових осіб Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) при отриманні, реєстрації, розгляді повідомлень про порушення вимог Законів України "Про запобігання корупції" та "Про політичні партії в Україні", що надходять через спеціальну телефонну лінію, офіційний веб-сайт, захищену та загальну електронну пошту Національного агентства, іншими засобами поштового зв`язку та на особистому прийомі громадян, визначено Порядком обробки повідомлень про корупцію та повідомлень про порушення вимог Закону України "Про політичні партії в Україні", що надходять до Національного агентства з питань запобігання корупції, затверджено рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 27.10.2017 № 1024, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.01.2018 за № 60/31512 (надалі - Порядок № 1024).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 1024 повідомлення про корупцію - повідомлення про порушення вимог Закону, Закону України "Про політичні партії в Україні" та містить інформацію про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, інше порушення Закону особами, визначеними у статті 3 Закону.

Пунктом 1 розділу V Порядку №1024 визначено, що попередній розгляд повідомлень здійснюється Відділом з обробки в день отримання або не пізніше наступного робочого дня за днем отримання від Служби діловодства на предмет: встановлення належності отриманого повідомлення до компетенції Національного агентства; визначення відповідного підрозділу з розгляду.

За змістом пункту 2 розділу V Порядку №1024 повідомлення, що містять інформацію з ознаками порушень вимог Закону щодо фінансового контролю, передаються до Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя апарату Національного агентства.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку №1024 підрозділ з розгляду, який визначено основним виконавцем, у строк протягом 15 робочих днів з дати, наступної за днем реєстрації повідомлення, забезпечує надсилання інформаційного листа Національного агентства автору повідомлення про прийняття повідомлення до розгляду (крім повідомлень про корупцію, які стосуються порушення вимог фінансового контролю, строки розгляду яких встановлені у Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженому рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 лютого 2017 року N 56, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 року за N 201/30069).

Так, Законом №1700-VII та Порядком №1024 передбачено можливість звернення фізичних осіб до НАЗК з повідомленням про корупцію.

Суд зазначає, що у зверненні позивач указує, що суб`єкт декларування - ОСОБА_2 депутат Микільської сільської ради Полтавського району, який зобов`язаний задекларувати фінансові зобов`язання - не вказав про наявність фінансових зобов`язань підтверджених розписками в електронних деклараціях, поданих за 2016, 2017, 2018 роки, що є порушенням закону.

Таким чином, з аналізу звернень позивача вбачається, що останні стосуються проведення перевірки декларацій за 2016, 2017 та 2018 роки поданих депутатом Микільської сільської ради Полтавського району ОСОБА_2

З огляду на викладене, суд погоджується із твердженням відповідача стосовно того, що звернення ОСОБА_1 повинні бути розглянуті відповідно до Закону № 1700-VII та Порядку № 1024.

Положеннями пункту 5 розділу І Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10 лютого 2017 року № 56, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 р. за № 201/30069 (надалі - Порядок № 56) визначено, що контроль декларацій Національне агентство здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурних підрозділів його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням таких функцій, та автоматично за допомогою засобів програмного забезпечення інформаційно-телекомунікаційної системи проведення логічного та арифметичного контролю декларацій (далі - ІТС ЛАК ЄДРДО).

Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює через уповноважених осіб Національного агентства - працівників структурних підрозділів його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням таких функцій (далі - Підрозділи).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 56 повна перевірка проводиться на підставах, визначених Законом, у разі, якщо Національне агентство отримало від фізичних чи юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел інформацію про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей. Така інформація має стосуватися конкретного суб`єкта декларування та містити фактичні дані, що можуть бути перевірені.

Положеннями пункту 9 частини першої статті 46 Закону № 1700-VII у декларації зазначаються відомості про фінансові зобов`язання, у тому числі отримані кредити, позики, зобов`язання за договорами лізингу, розмір сплачених коштів в рахунок основної суми позики (кредиту) та процентів за позикою (кредиту), зобов`язання за договорами страхування та недержавного пенсійного забезпечення, позичені іншим особам кошти. Відомості щодо фінансових зобов`язань включають дані про вид зобов`язання, його розмір, валюту зобов`язання, інформацію про особу, стосовно якої виникли такі зобов`язання, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та дату виникнення зобов`язання. Такі відомості зазначаються лише у разі, якщо розмір зобов`язання перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року. У разі якщо розмір зобов`язання не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, зазначається лише загальний розмір такого фінансового зобов`язання.

Пункт 2 розділу ІІІ Порядку №56 визначає певні умови, за наявності яких НАЗК приймає рішення про проведення повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зокрема, даним нормативно-правовим актом передбачено, що рішення про проведення перевірки на підставі відповідного звернення приймається у разі, якщо отримана інформація відповідає сукупності таких ознак: свідчить про відсутність в декларації відомостей, які підлягають декларуванню відповідно до статті 46 Закону, наявних у реєстрах та базах даних державних органів; свідчить про зазначення недостовірних відомостей у декларації на суму, що дорівнює або перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня звітного року; підтверджується відомостями з реєстрів та баз даних державних органів.

Відповідачем у відзиві зазначено, що за результатами розгляду звернення позивача, НАЗК дійшло висновку про відсутність підстав для проведення повної перевірки декларацій депутата Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_2 за 2016-2018 роки, оскільки позивач не надав матеріалів, які відповідають сукупності ознак, визначених абзацами одинадцятим-чотирнадцятим пункту 2 Розділу ІІІ Порядку №56 (зі змінами, внесеними згідно з рішенням Національного агентства від 21.12.2018 № 3206), а з наданих документів неможливо встановити факт наявності фінансових зобов`язань у ОСОБА_2 станом на останній день звітного періоду.

Суд звертає увагу на те, що Порядком №56 (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних правовідносин) не передбачено прийняття НАЗК рішення про відмову у проведенні повної перевірки декларації.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 06.04.2019 звернувся до НАЗК з повідомленням про корупцію, у якому зазначив про можливе порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" щодо фінансового контролю депутатом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_2 .

Листом від 15.04.2019 вих.№42-08/28500/19 за підписом керівника Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Степанова І.О. НАЗК надано відповідь на звернення ОСОБА_1 від 06.04.2019, у якій зазначено про відсутність достатніх матеріалів, що відповідали б сукупності ознак, визначених Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що унеможливлює винесення відповідних проектів рішень на засідання Національного агентства /т. 1 а.с. 99-100/.

Водночас на звернення позивача, які надійшли на Урядову гарячу лінію 02.05.2019 та від 03.05.2019 та, які прийнято до розгляду Національним агентством з питань запобігання корупції, зареєстровано за №№ ФИ-9298795, ФИ-9298796, ФИ-9298803 /т.1 а.с. 66-68, 74-76, 82-84/ та № ФИ-9298769/Д1 /т. 1 а.с. 90-92/, відповідачем надані відповіді від 13.05.2019 вих. № 42-02/39021 /т. 1 а.с. 63/, від 24.05.2019 вих. № 42-02/43259/19 /т. 1 а.с. 37/, від 30.05.2019 вих. № 42-02/45231 /т. 1 а.с. 39/, від 04.06.2019 вих. № 42-02/46943 /т. 1 а.с. 200/.

Так у вказаних відповідях на звернення відповідачем зазначено, що питання, викладені у зверненнях вже розглядалися у Національному агентстві, про що позивача повідомлено листом від 15.04.2019 № 42-08/28500/19.

Таким чином, про результати розгляду звернення від 01.05.2019 позивач повідомлений листами від 13.05.2019 вих. № 42-02/39021 /т. 1 а.с. 63/, від 24.05.2019 вих. № 42-02/43259/19 /т. 1 а.с. 37/, від 30.05.2019 вих. № 42-02/45231 /т. 1 а.с. 39/, від 04.06.2019 вих. № 42-02/46943 /т. 1 а.с. 200/.

Доводи позивача про необхідність ухвалення відповідачем саме рішення про відмову у проведенні повної перевірки декларації за наявності на те виключних підстав суд визнає помилковими, оскільки такі доводи ОСОБА_1 обґрунтував посиланнями на норми Порядку №56, що втратили чинність з 15.01.2019 з огляду на внесення до цього Порядку змін на підставі рішення НАЗК від 21.12.2018 №3206.

Суд звертає увагу на те, що керівник Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя НАЗК Степанов І.О. є уповноваженою особою у розумінні частини першої статті 13 Закону №1700-VII, пункту 2.1 Регламенту НАЗК та мав право підпису відповідних листів з огляду на приписи пункту 3.3 Регламенту НАЗК.

При цьому суд зазначає, що на підставі рішення НАЗК від 21.12.18 №3206 до Порядку №56 внесені зміни (набули чинності з 15.01.19), якими визначено, що функцію контролю та повної перевірки декларацій відповідно до цього Порядку НАЗК здійснює через уповноважених осіб Національного агентства - працівників структурних підрозділів його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням таких функцій.

Наведеним спростовуються доводи позивача про необхідність розгляду питання про наявність підстав для проведення повної перевірки декларації виключно на засіданні НАЗК її членами.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, помилково посилається на приписи Порядку №56, що втратили чинність з 15.01.2019 на підставі рішення НАЗК від 21.12.2018 №3206, яким внесені зміни до зазначеного Порядку.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, як визначено частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб`єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Відповідач у спірних відносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Натомість, доводи позивача про порушення НАЗК порядку розгляду його звернення від 01.05.2019 є необгрунтованими.

Наведене є підставою для висновку про відсутність у спірних правовідносинах протиправної бездіяльності НАЗК в частині дотримання визначеного законодавством порядку розгляду звернення позивача від 01.05.2019.

Щодо доводів позивача про не надання відповідачем роз`яснення щодо порядку оскарження прийнятого рішення у відповідях від 24.05.2019 вих. № 42-02/43259/19 та від 30.05.2019 вих. № 42-02/45231/19 згідно з вимогами статті 15 Закону України "Про звернення громадян", суд зазначає наступне.

Так суд звертає увагу на те, що у даному випадку відповідачем розглянуто звернення позивача відповідно до Закону №1700-VII та Порядку №1024, тому твердження позивача щодо необхідності роз`яснення порядку оскарження прийнятих рішень згідно з вимогами статті 15 Закону України "Про звернення громадян" є безпідставними.

При цьому суд зазначає, що позивач скористався правом на звернення до суду, тобто, фактично реалізував своє право на оскарження прийнятого відповідачем рішення.

Суд акцентує увагу на тому, що захист прав здійснюється у разі їх порушення і звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Посилання позивача на численні рішення Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України суд відхиляє як безпідставні, оскільки наведені у них висновки не є релевантними спірним правовідносинам.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

З огляду на висновки суду про відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про зобов`язання НАЗК подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Також відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Національного агентство з питань запобігання корупції (бульвар Дружби народів, 28, м. Київ, 01103, ідентифікаційний код 40381452) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Повний текст рішення складено 06.08.2019.

Суддя С.О. Удовіченко