Справа № 1.380.2019.003949
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06 серпня 2019 року № 1.380.2019.003949
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кедик М.В., ознайомившись з позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання противоправною та скасування постанови,-
в с т а н о в и в :
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить суд визнати протиправними дії державного виконавця та скасувати постанову від 04.07.2019 ВП № 58707659 про накладення штрафу.
При постановленні ухвали суддя виходить з такого.
Відповідно до частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI.
З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб`єктів, яким згідно з нормами ст. 5 Закону України "Про судовий збір" встановлені пільги щодо його сплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного свудочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Частиною 1. ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити від сплати судового збору, є майновий стан сторони. Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про звільнення від сплати судового збору ні Закон України "Про судовий збір", ні Кодекс адміністративного судочинства України не встановлюють.
Доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на цільове призначення коштів Пенсійного фонду України та відсутність асигнувань для сплати судового збору.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір", визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від його сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.
Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.
Отже, відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від сплати судового збору.
Також, позивач просить врахувати постанову Верховного Суду від 18.01.2018 № 565/256/15-ц, зважаючи на те, за подання скарги на рішення державного виконавця судовий збір не сплачується.
Суддя зазначає, що у постанові Верховного Суду від 18.01.2018 № 565/256/15-ц Суд виходив з того, що законом, який діяв на час вирішення справи, не було передбачено сплати судового збору за подання скарг (в порядку ЦПК) на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.
Однак управління ПФУ звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, який підлягає розгляду за правилами ст. 287 КАС України, за подання якого передбачено сплату судового збору в порядку та розмірі, визначених Законом України Про судовий збір.
На підставі викладеного суддя дійшов висновку про відсутність передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ч. 1 ст. 133 КАС України підстав для звільнення від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 132, 133, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -
У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Кедик М.В.