Справа № 160/4515/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2019 року Справа № 160/4515/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі - Пухловій Ю.С.
представників позивача Ольховик-Красільнікової Л.П., Стрижака Є.Ю.
17.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗИМУТ - ТРЕЙД» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем зроблено хибні висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а, отже, прийняте на підставі таких необґрунтованих висновків податкове повідомлення-рішення, на думку позивача, є протиправними та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 22.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання.
01.07.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Свою правову позиці представник відповідача обгрунтовує тим, що станом на 22.03.2019, згідно даних бухгалтерського обліку рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» за Контрактом від 27.03.2017 у ТОВ «Азимут - Трейд» розрахунки не завершені, існує дебіторська заборгованість в сумі 90 350,00 дол. США (екв. 2 353 985,40 грн.). Згідно з ст.4 Закону України №185/94 органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею. Інформація щодо порушення ТОВ «Азимут - Трейд» термінів розрахунків у сфері ЗЕД, отримана ГУ ДФС у Дніпропетровській області згідно «Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями», затвердженою Постановою НБУ від 24.03.1999 № 136 (зі змінами та доповненнями), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за №338/3631, і міститься у листі-повідомленні уповноваженого банку ПАТ «МТБ Банк» від 20.11.2018 № 139/08-БТ щодо виконання зовнішньоекономічного контракту №3 від 27.03.2017, укладеного з нерезидентом компанією ТОО «РЗА-Агро» (Республіка Казахстан), (дата операції - 10.04.2018, 11.04.2018, 13.04.2018, 18.04.2018, 20.04.2018, 27.04.2018 року) - підтверджена перевіркою.
01.07.2019 на адресу суду засобами електронного зв`язку від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній проти доводів, викладених у відзиві на позовну заяву, заперечував та зазначив, що відповідно до положень Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» щодо виникнення заборгованості та нарахування пені, на які представник відповідача посилається у своєму відзиві, мова йде про порушення законодавства саме з боку контрагента, а тому позивач не має нести відповідальність за невиконання ним своїх зобов`язань. Також представник позивача звернув увагу на той факт, що за платіжними документами, на які посилається відповідач у наведених до акту перевірки додатках, зокрема від 13.04.2018 №165, від 18.04.2016 №173, від 20.04.2018 №179, від 27.04.2018 №194, позивачем з іноземним контагентом не здійснювалися, що зайвий раз вказує на той факт, що первинні документи, як того вимагають положення Податкового кодексу України, не досліджувалися, а висновки, викладені в акті перевірки є необгрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами.
16.07.2019 у судовому засіданні представник відповідача надав до суду письмові пояснення щодо граничного строку поставки товарів та нарахування штрафних санкцій за дні його спрострочки.
19.07.2019 у судовому засіданні було оголошено перерву для надання представником відповідача до суду оригіналів розрахунків штрафних санкцій, витребуваних судом у минулому судовому засіданні, оскільки суду не зрозуміло, яким чином Товариству з обмеженою відповідальністю «АЗИМУТ - ТРЕЙД» було здійснено нарахування штрафних санкцій за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.
У судовому засіданні 25.07.2019 представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання 25.07.2019 не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується письмовою розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Витребувані судом оригінали розрахунків, за якими позивачу було нараховані штрафні санкції, не надав.
Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
За результатами проведеної перевірки податковим органом було скалено акт про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «АЗИМУТ-ТРЕЙД».
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що перевіркою дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 27.03.2017 №3, у періоді, що перевірявся, згідно з наданими документами, встановлено наступне: Контракт купівлі-продажу №3 від 27.03.2017, укладений ТОВ «Азимут-Трейд», Україна (Покупець) в особі директора ОСОБА_2 , діючого на підставі Статуту, з нерезидентом ТОО «РЗА -Агро», Республіка Казахстан (Продавець), в особі директора ОСОБА_3 , діючого на підставі Статуту з іншого боку, про наступне.
Предмет Контракту - Продавець повинен передати Товар, а Покупець прийняти і сплатити вартість Товару (рис дроблений, рис шліфований). Загальна кількість Товару за Контрактом 960 тонн - рис шліфований, 384 тони рис дроблений. Ціна Контракту - 430 080,00 доларів США. Умови поставки - FСА (Інкотермс 2000). Контракт вступає в дію з моменту його підписання і діє до 31.12.2017. Під час перевірки, разом з Контрактом №3 від 27.03.2017 було надано додаткові угоди до нього, які містяться в матеріалах справи.
На виконання контракту №3 від 27.03.2017 від компанії нерезидента, що була вантажовідправником, ТОВ «Азимут - Трейд» отримано товар на загальну суму 1 572 840,00 дол. США (або 49 150 435,40 грн.), що підтверджено митними деклараціями типу ІМ 40, перелік наведено у додатку № 1.
На кінець перевіреного періоду розрахунки за контрактом не завершено, існує дебіторська заборгованість нерезидента фірмою ТОО «РЗА - Агро» (Республіка Казахстан) перед ТОВ «Азимут - Трейд» (Україна) у сумі 90 350,00 дол. США (екв. 2 353 985,40 грн.), дата виникнення яких по сумах: 6 620,00 дол. США - 07.09.2018, 30 000,00 дол. США - 11.09.2018, 18 970,00 дол. США -14.09.2018, 28 000,00 дол. США - 18.09.2018, що, як зазначено в акті перевірки, підтверджено даними бухгалтерського обліку по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками».
Виконання імпортного Контракту №3 від 27.03.2017 наведено у додатку №1 до акту перевірки. В додатку надано відомості у вартісному відображенні, як у валютному, так і у гривневому еквіваленті, зазначено митні декларації згідно яких проводилась реалізація товару, вид та код імпортованого товару, платіжні документи, що підтверджують оплату товару, підсумок виконання контракту, зафіксовано сальдо розрахунків на кінець перевіреного періоду тощо.
Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон України №185/94, був чинний у періоді, що перевірявся) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
У зв`язку з набранням чинності з 17.11.2012 року Закону України від 06.11.2012 року №5480-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок» внесено зміни до ЗУ №185, відповідно до якого Національному банку України надано право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що встановлені частиною першою ст.1 та ст.2 Закону України № 185/94.
Граничні терміни розрахунків, які передбачені статтями 1 та 2 Закону України №185/94 змінено з 180 на 90 календарних днів згідно наступних Постанов Правління НБУ (були чинними у періоді, що перевірявся):
- від 13.12.2016 № 410 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (термін дії з 16.12.2016 року).
Граничні терміни розрахунків, які передбачені статтями 1 та 2 Закону України №185/94 змінено на 180 календарних днів згідно наступної Постанови Правління НБУ (є чинною у періоді, що перевірявся):
- від 25.05.2017 № 41 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» (термін дії з 26.05.2017 року по 07.02.2018 року).
Відповідно до абзацу чотирнадцятого ст. 1 Закону України від 16.04.1991 року № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність» (далі - Закон України №959, був чинний у періоді, що перевірявся) та абзацу другого п. 1.1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 24.03.99 року № 136 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 року за № 338/3631 (далі - Інструкція №136, була чинна у періоді, що перевірявся) імпорт - це купівля українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб`єктів господарської діяльності товарів із ввезенням або без ввезення цих товарів на території України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання, установами та організаціями України, розташованими за її межами.
Згідно з абзацом тридцять восьмим ст.1 Закону України № 959 момент здійснення імпорту - це момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що імпортується, від продавця до покупця.
Імпортна операція у розумінні ст.2 Закону України № 185/94 передбачає здійснення суб`єктом господарювання імпорту.
Таким чином, момент вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2, 4 Закону України №185/94 є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України (Постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 року №21-412а11 «Про визначення противоправними та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій». Ввезення в Україну товару, що підлягає митному оформленню службовими особами митниці з метою забезпечення митного контролю та для застосування засобів державного регулювання ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через територію України (ст. 37 Митного кодексу), неможливо без його фактичного переміщення через митний кордон України, тобто поняття «перетину товаром митного кордону України» збігається із «переміщенням товару через митний кордон України - ввезенням товару в Україну», підставою для якого в режимі імпорту є наявність на товар товаросупровідного документу, на якому проставляється відбиток штампу «під митним контролем» з відповідною датою та який підтверджує факт та дату перетину товаром митного кордону. Причому «перетин товаром митного кордону України», який засвідчується відбитком штампу «під митним контролем» з відповідною датою, не можна ототожнювати з «пропуском товарів через митний кордон України», який здійснюється виключно після завершення митного оформлення в тому обсязі, який відповідає меті його переміщення через митний кордон України (стаття 69 Митного кодексу), і який підтверджується оформленою митною декларацією.
З огляду на викладене, імпортний товар вважається таким, що ввезений на митну територію України з моменту перетину державного кордону України, а не з моменту оформлення митної декларації.
При цьому моментом здійснення імпорту відповідно до абз.38 ст.1 Закону України №959-ХІІ є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.
Фактично перетин митного кордону України імпортним Товаром відбувся згідно митних декларацій типу ІМ 40 у загальній сумі - 121 940,00 дол. США з порушенням законодавчо встановленого строку, а саме: у сумі 12 940,00 дол. США із затримкою 11 днів, у сумі 35 000,00 дол. США - із затримкою - 10 днів, у сумі 8 340,00 дол. США - 8 днів, 11 390,00 дол. США - 27 днів, 270,00 дол. США - 33 дні, 20 000,00 дол. США - 28 днів, 7 450,00 дол. США - 26 днів, 11 390,00 дол. США - 26 днів, 1 160,00 дол. США - 47 днів, 10 230,00 дол. США - 40 днів, 3 770,00 дол. США - 58 днів.
Відповідно до наданих письмових пояснень представника, відповідача, які містяться у відзиві на адміністративним позов, станом на 27.03.2017, згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «Азимут - Трейд» по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» за Контрактом №3 від 27.03.2017р. заборгованість відсутня.
Станом на 22.03.2019, згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» за Контрактом №3 від 27.03.2017 у ТОВ «Азимут - Трейд» розрахунки не завершені, існує дебіторська заборгованість в суму 90 350,00 дол. США (екв. 2 353 985,40 грн.).
Згідно з ст.4 Закону України №185/94 порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.
Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.
Судом встановлено, що інформація щодо порушення ТОВ «Азимут - Трейд» термінів розрахунків у сфері ЗЕД, отримана ГУ ДФС у Дніпропетровській області згідно «Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями», затвердженою Постановою НБУ від 24.03.1999 № 136 (зі змінами та доповненнями), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за №338/3631, і міститься у листі-повідомленні уповноваженого банку ПАТ «МТБ Банк» від 20.11.2018 № 139/08-БТ щодо виконання зовнішньоекономічного контракту №3 від 27.03.2017, укладеного з нерезидентом компанією ТОО «РЗА-Агро» (Республіка Казахстан), (дата операції - 10.04.2018, 11.04.2018, 13.04.2018, 18.04.2018, 20.04.2018, 27.04.2018 року) - підтверджена перевіркою.
У судовому засіданні представники позивача наголошували на тому, що у позивача, як учасника господарських відносин, не встановлено протиправної поведінки, збитків державі і вини в порушення правил здійснення господарської діяльності, оскільки останній вживав належні від нього заходи для повернення валютної виручки, вів претензійну роботу. Затримка в поверненні валютної виручки від контрагента виникла не з вини підприємства позивача, а з вини контрагента-нерезидента.
Суд звертає увагу на те, що протягом розгляду даної справи представника відповідача було зобов`язано надати до суду оригінали розрахунків, на підставі яких позивачу було здійснено нарахування пені контролюючим органом. Однак, представник відповідача витребувані судом документи до суду не надав, а в судове засідання 25.07.2019 взагалі не з`явився без поважних на те причин.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності своїх рішень не виконав; відзиву на адміністративний позов не надав; у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.
Проаналізувавши встановлені під час судового розгляду обставини справи та докази на підтвердження правомірності винесеного рішення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись положеннями частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог, а також те, що у справі міститься документальне підтвердження сплати позивачем судового збору у розмірі 3 289,89 грн. відповідно до платіжного доручення №6353 від 14.05.2019, яке міститься в матеріалах справи, судові витрати позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 серпня 2019 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко