Справа № 201/12526/18(2-а/201/1/2019)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 201/12526/18(2-а/201/1/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційні скарги державного інспектора охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області Цапліної Валерії Євгенівни, Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2019 року (головуючий суддя - Антонюк О.А.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до державного інспектора охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області Цапліної Валерії Євгенівни

третя особа Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області

про визнання дій і постанови протиправними, незаконними і скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до державного інспектора охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області Цапліної Валерії Євгенівни (далі - Відповідач), третя особа Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області (далі - Третя особа), в якому просив суд:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 07 листопада 2018 року №05067,05068,05069,05070,05071,05072 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 48, ч. 1 ст. 78, ч. 2 ст. 59, ст. 60, ст. 82, ст. 82-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмір 850 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на те, що вказана постанова винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності в діях (бездіяльності) Позивача складу адміністративного правопорушення. Крім того, зазначено про те, що Позивач не є ані власником, ані керівником юридичної особи - ПП «Ротор», тому в силу повноважень, наданих йому посадовою інструкцією, не наділений правами щодо подання документів необхідних для отримання дозволів, укладання та підписання договорів на виконання робіт, послуг, а також, щодо складання та подання статистичних звітів форми 2-ТП (повітря) 2-ТП (водогосп) 7-ГР, 1-ВТ. З огляду на обставини викладені у позовній заяві просив суд скасувати спірну постанову від 07.11.2018 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2019 року у справі №201/12526/18(2-а/201/1/2019) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено (а.с. 198-201).

Відповідач - державний інспектор охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області Цапліна Валерія Євгенівна, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржила його в апеляційному порядку (а.с. 207-209).

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що Позивач, як головний інженер ПП «Ротор», притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення, за які, згідно з посадовою інструкцією, він несе відповідальність, що, на думку Відповідача, свідчить про правомірність спірної постанови.

Третя особа - Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржила його в апеляційному порядку (а.с. 202-204).

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що саме Позивач, як головний інженер ПП «Ротор», був присутній при проведенні Відповідачем планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України ПП «Ротор» з 17.10.2018 року по 23.10.2018 року та 05.11.2018 року прибув до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області для надання пояснень за виявлені порушення як відповідальна особа в межах своїх повноважень, а також добровільно надав копії документів, які посвідчують його особу та займану посаду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін (а.с. 238-242).

В обґрунтування відзиву зазначено про те, що Позивач не є керівником підприємства та не несе відповідальність за охорону навколишнього середовища, більш того на підприємстві не має наказу щодо призначення відповідальної особи за стан та охорону навколишнього середовища і єдиним керівником ПП «Ротор» є директор, що у відповідності до п. 2.2 ст. 2 Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення, в даному випадку, має складатись стосовно керівника підприємства.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили, що не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що згідно з повідомленням від 12.09.2018 року №4-9632-5-3 Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області з 17 по 30 жовтня 2018 року на Приватному підприємстві «Ротор» була проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства (а.с. 12).

За результатами проведення вказаної перевірки складено акт №575/5-8/18 від 23 жовтня 2018 року (а.с. 13-20) та видано припис від 29 жовтня 2018 року про усунення порушень, які були виявлені під час перевірки (а.с. 21-22).

05 листопада 2018 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Цапліною В.Є. відносно Позивача було складено протоколи №05067, №05068, №05069, №05070, №05071, №05072 про адміністративне правопорушення (а.с. 26-50)

07 листопада 2018 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Цапліною В.Є. було винесено постанову №05067,05068,05069,05070,05071,05072 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 48, ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 78, ст. 60, 82, 82-1 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с. 11).

В обґрунтування спірної постанови вказано те, що ОСОБА_1 , який працює на посаді головного інженера ПП «Ротор», вчинив порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 10, ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»; ст. 20-2, ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»; ст.ст. 7, 17, 26, 27, 32, 33, 34 Закону України «Про відходи»; ст. 8, ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду(контролю) у сфері господарської діяльності»; ст. 35 Закону України «Про охорону земель»; ст. 96, ст. 164 Земельного кодексу України; ст. ст. 25, 44, 49, 70, 96, 98, 105 Водного кодексу України, тим що ПП «Ротор»:

- порушено порядок здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу, зокрема, з 27.01.2014 року по 15.04.2014 року включно підприємством здійснювались викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів, що зазначені у вищевказаному дозволі, без відповідного дозволу на викиди;

- з моменту проведення інструментальних вимірів до моменту отримання дозволу, підприємством по дооблікованим речовинам та джерелам викидів здійснювались викиди без дозволу;

- матеріали з інвентаризації джерел викидів та діючий дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря не відповідають фактичному стану підприємства за переліком джерел утворення викидів та обсягам викидів;

- статистична звітність по формі 2-ТП (повітря) та розрахунок податкового зобов`язання з екологічного податку складаються недостовірно(без врахування викидів забруднюючих речовин від недооблікованих джерел викидів);

- порушено права державної власності води: з 02.09.2014 року по 18.01.2018 року включно водозабір зі свердловини здійснювався без відповідного дозволу;

- порушено правила охорони водних ресурсів, а саме: контроль за кількістю та якістю стічних вод підприємства не здійснюється, договір щодо відкачки та вивозу стічних вод підприємства відсутній, контроль за станом накопичувачів та їх впливом на підземні водоносні горизонти та ґрунти не ведеться;

- порушено правила водокористування, а саме: статистична звітність за формою 2-ТП (водогосп) складається недостовірно, без урахування кількості та якості зливових вод підприємством;

- статистична звітність за формою 7-ГР не складається;

- порушено вимоги щодо поводження з відходами, а саме: що в матеріалах інвентаризації відходів враховані не всі види відходів що утворюються на підприємстві, їх склад, властивості, ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища та норми утворення не визначено, відповідно показник загального утворення відходів розраховано не достовірно та не в повному обсязі;

- декларація про утворення відходів не складається;

- технічні паспорти відходів розроблено не на всі види відходів;

- місця для зберігання відходів, обладнані у відповідності до вимог природоохоронного законодавства, відсутні;

- моніторинг об`єктів утворення, оброблення та місця зберігання відходів, обладнані у відповідності до вимог природоохоронного законодавства, відсутні;

- встановлено факт засмічення земельної ділянки;

- договори щодо утилізації інших видів відходів, які утворюються на підприємстві, відсутні;

- порушено правила ведення первинного обліку та здійснення контролю за операціями поводження з відходами, а саме: статистична звітність у сфері поводження з відходами складається не у повному обсязі, первинний поточний облік кількості відходів, які утворюються на підприємстві, за формою 1-ВТ не ведеться.

Правомірність винесеного суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови від 07 листопада 2018 року є предметом судового спору в даній справі.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року №80731-X; Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III; Водного кодексу України від 06.06.1995 №213/95-ВР; Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V; Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 №2707-XII; Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 №1264-XII; Закону України «Про відходи» від 05.03.1998 №187/98-ВР; Закону України «Про охорону земель» від 19.06.2003 №962-IV; Наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 №264 «Про затвердження Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення».

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів вчинення Позивачем вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 48, ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 78, ст. 60, 82, 82-1 КУпАП.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 242-1 КУпАП визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, 52 - 53 1, 53 3 - 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1 - 79, статтями 80 - 83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86 1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90 1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91 1 - 91 4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188 5 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 року №264, при вчиненні громадянами і посадовими особами адміністративних правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища уповноважені на те посадові особи органів Держекоінспекції України та громадські інспектори з охорони довкілля згідно зі статтею 255 КУпАП складають протокол про адміністративне правопорушення.

При виявленні порушень вимог природоохоронного законодавства, які вчинені посадовими особами підприємств, установ та організацій, їх структурних або відокремлених підрозділів, незалежно від форм власності та видів господарської діяльності, протокол про адміністративне правопорушення складається відносно особи, яка вчинила порушення природоохоронного законодавства, а якщо таку особу встановити неможливо, - то відносно посадової особи, яка відповідає за стан охорони навколишнього природного середовища на даному підприємстві, а у разі, якщо така особа не призначена - стосовно керівника підприємства, установи чи організації.

Протокол складається на місці виявлення правопорушення. У разі неможливості складення протоколу на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим, посадові особи органів Держекоінспекції України можуть доставляти порушника(ів) до органів, визначених у статті 259 КУпАП

Відповідно до п.п. 2.11, 2.13, 2.14 Інструкції від 05.07.2004 року №264 протокол підписується особою, яка його склала, порушником (законними представниками) і свідками, якщо вони є.

У разі відмови порушника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання. У разі коли порушник пише пояснення на окремому аркуші, в протоколі про це робиться відмітка.

Особа, яка склала протокол, роз`яснює порушнику його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі, та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Пунктами 3.2, 3.3 Інструкції від 05.07.2004 року №264 справа про адміністративне правопорушення за статтями, підвідомчими для розгляду органам Держекоінспекції України, розглядається в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи (стаття 277 КУпАП).

Справа розглядається в присутності порушника або його законного представника.

Посадова особа при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Інструкції від 05.07.2004 року №264 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, посадова особа виносить постанову по справі відповідно до статті 283 КУпАП. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері природоохоронного законодавства посадовою особою органу складаються акт перевірки, протокол, а також вирішується питання щодо наявності в діях суб`єкта господарювання чи відповідальних осіб складу адміністративного правопорушення із прийняттям відповідного рішення про накладення адміністративного стягнення.

Водночас, з огляду на приписи 2.3 Інструкції, вирішення питання про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 48, ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 78, ст. 60, 82, 82-1 КУпАП, має відбуватись за місцем його вчинення, однак судом апеляційної інстанції встановлено, що, в даному випадку, протоколи про накладення адміністративного стягнення на Позивача складались безпосередньо в приміщенні Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області.

З вищенаведеного, вбачається що Відповідачем, було порушено порядок складання протоколів про адміністративне правопорушення, що ставить під сумнів їх доказове значення і не гарантує дотримання прав особи, стосовно якої складено такі протоколи.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів, також, встановлено, що під час проведення планової перевірки ПП «Ротор» особами, які брали участь у проведенні заходу державного (нагляду) контролю були: директор ПП «Ротор» ОСОБА_6 , головний інженер ПП «Ротор» ОСОБА_1 , старший технік ПП «Ротор» ОСОБА_7 » (а.с. 13 зв. бік).

Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області було направлено лист від 15.10.2018 року №4-11329-5-3 керівнику ПП «Ротор» щодо прибуття посадових осіб, відповідальних за виявлені порушення, об 10:00 год. 30.10.2018 року в приміщення Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області для надання пояснень за виявленими та зафіксованими в акті перевірки порушеннями (а.с. 154), який надійшов на адресу ПП «Ротор» 30.10.2018 року (а.с. 172).

З аналізу вказаного листа випливає те, що під час проведеної Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області планової перевірки ПП «Ротор» не було встановлено конкретних осіб, відповідальних за вказані в акті перевірки порушення.

Оскільки 30.10.2018 року посадові особи ПП «Ротор» не мали об`єктивної можливості з`явитись до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області для надання пояснень, 05 листопада 2018 року головний інженер ПП «Ротор» ОСОБА_1 прибув до інспекції для з`ясування стану розгляду матеріалів перевірки.

З огляду на прибуття до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області саме головного інженера ПП «Ротор» ОСОБА_1 Відповідачем складено протоколи про адміністративні правопорушення від 05 листопада 2018 року №05067, №05068, №05069, №05070, №05071, №05072 (а.с. 26-50) із зазначенням в останніх порушень чинного законодавства ПП «Ротор», вказаних в акті перевірки №575/5-8/18 від 23 жовтня 2018 року (а.с. 13-20), що не заперечується учасниками справи.

При цьому, в порушення п. 2.4. Інструкції від 05.07.2004 року №264, у протоколах від 05 листопада 2018 року №05067, №05068, №05069, №05070, №05071, №05072 Відповідачем не зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення, інкримінованого Позивачу, натомість у вказаній графі зазначено період проведення Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області перевірки ПП «Ротор» - 17.10-23.10.2018 року.

Більш того, вказані протоколи в частині викладення суті адміністративного правопорушення містять лише дублювання порушень зазначених в акті перевірки №575/5-8/18 від 23 жовтня 2018 року без належного обґрунтування щодо наявності в діях (бездіяльності) головного інженера ПП «Ротор» ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а не в діях (бездіяльності) інших посадових осіб ПП «Ротор».

Крім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги і те, що Позивач не є керівником ПП «Ротор» та відповідно до посадових обов`язків головного інженера не несе відповідальність за охорону навколишнього середовища, матеріали справи, також, не містять доказів того, що керівництвом ПП «Ротор» саме на Позивача покладено відповідальність за стан охорони навколишнього середовища на даному підприємстві.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те що, при розгляді справи про адміністративне правопорушення Відповідачем, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, не було своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини, які б свідчили про наявність в діях (бездіяльності) інженера ПП «Ротор» ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 48, ч. 2 ст. 59, ч. 1 ст. 78, ст. 60, 82, 82-1 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що оскільки накладення адміністративного штрафу на Позивача відбулось за необґрунтованих підстав, без з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення Позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та, як наслідок, неправомірність притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вказане, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів Позивача, суд апеляційної інстанції вважає, що, в даному випадку, є необхідність вийти за межі позовних вимог та закрити справу про адміністративне правопорушення.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно, об`єктивно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийняте з дотриманням норм матеріального, однак з порушенням норм процесуального права, і тому підлягає зміні у відповідній частині.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного інспектора охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області Цапліної Валерії Євгенівни - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2019 року у справі №201/12526/18(2-а/201/1/2019) - змінити шляхом доповнення резолютивної частини рішення абзацом наступного змісту:

«Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ».

В іншій частині судове рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов