Справа № 1.380.2019.002103
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6746/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року (суддя - Гавдик З.В., час ухвалення - не вказаний, місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту - не вказана) про відмову у відкритті провадження,

в адміністративній справі №1.380.2019.002103 за позовом ОСОБА_1 до Франківського районного суду м.Львова,

про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Франківського районного суду м.Львова, в якому просив: 1) визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 22.03.2019р. №35/К про звільнення позивача; 2) поновити позивача на посаді помічника судді Франківського районного суду м.Львова; 3) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.04.2019 року; 4) стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну моральну шкоду в сумі 110000 грн..

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в справі за вказаним позовом, на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України, у зв`язку з тим, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З цією ухвалою суду першої інстанції від 26.04.2019 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позов ОСОБА_1 було заявлено з підстав порушення Франківським районним судом м.Львова вимог чинного законодавства при звільненні його із займаної посади помічника судді. Згідно ч.1 ст.92 Закону України «Про державну службу» посади помічників суддів належать до посад патронатної служби. Згідно п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України (в редакції, що набрала чинності з 15.12.2017 р.) до публічної служби віднесено патронатну службу в державних органах. Таким чином, звертає увагу апелянт на те, що мотивація оскаржуваної ухвали не відповідає процесуальному закону, чинному на момент звернення позивача до адміністративного суду. Крім цього, виконання помічником судді повноважень, які відносяться до повноважень державних службовців передбачено, зокрема ч.3 ст.62 КАС України, а тому хибними є висновки суду першої інстанції про те, що обов`язки помічника судді не передбачають виконання організаційно-розпорядчих чи адміністративно господарських функцій.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 26.04.2019 р., а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відмовляючи ухвалою від 26.04.2019 року у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що посада, з якої було звільнено позивача ОСОБА_1 не відноситься до державної служби та є патронатною службою, а тому даний спір не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів, а стосується трудових відносин і має вирішуватись судами за правилами ЦПК.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Так, з матеріалів справи видно, що позов ОСОБА_1 заявлений з приводу його звільнення з посади помічника судді Франківського районного суду м.Львова.

Згідно ч.1 ст.92 Закону України «Про державну службу», до посад патронатної служби належать, зокрема посади помічників суддів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п.17 ч.1 ст.4 КАС України).

Отже, являються помилковими висновки суду першої інстанції про те, що посада, з якої звільнено позивача (помічник судді) не відноситься до публічної служби, а тому цей спір не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження в даній адміністративній справі помилково покликався на позицію Верховного Суду викладену в постанові від 13.03.2019 року (справа №815/2546/17), оскільки висновки зроблені в цій справі стосувалися правовідносин щодо звільнення особи з посади помічника судді станом на квітень-травень 2017 року. На той час питання щодо визначення публічної служби та юрисдикції адміністративного суду щодо вирішення спору з приводу звільнення з публічної служби, були врегульовані КАС України в редакції чинній до 15.12.2017 року. Однак, у розглядуваній адміністративній справі слід керуватися процесуальними нормами КАС України чинними на час розглядуваних правовідносин (березень-квітень 2019 року).

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскаржену ухвалу судді від 26.04.2019 р. слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зі стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі №1.380.2019.002103 за позовом ОСОБА_1 до Франківського районного суду м.Львова про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 05.08.2019 року