Справа № 826/10547/17
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ганечко О.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного агентства резерву України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу з надбавками та преміями та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного агентства резерву України, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив: визнати протиправним та скасувати наказ Держрезерву від 29 травня 2017 року № 64-к, відповідно до якого його звільнено із займаної посади, поновити його на посаді начальника відділу зерна та продовольчих товарів управління державних резервів, відшкодувати надбавки та премії в сумі 35 000 грн., стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 305 565,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства резерву України від 29 травня 2017 року № 64-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів Державного агентства резерву України, а також поновлено державну службу ОСОБА_1 з 29 травня 2017 року.

Стягнуто з Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 травня 2017 року по 04 лютого 2019 року у розмірі 199 105 грн. 02 коп. (сто дев`яносто дев`ять сто п`ять тисяч грн. 02 коп.) за вирахуванням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів Державного агентства резерву України та стягнення з Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 9 543,19 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот сорок три грн. 19 коп.).

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Відповідач - Державне агентство резерву України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з грудня 2005 року ОСОБА_1 працював на посаді начальника відділу продовольчих товарів Департаменту Державного резерву (наказ №463-К від 15 грудня 2005 року), з 06 жовтня 2015 року - на посаді начальника відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів Держрезерву (наказ №159-К від 05 жовтня 2015 року).

Наказом Державного агентства резерву України від 08 лютого 2017 року №13-к за неналежне виконання та невиконання посадових обов`язків до начальника відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів ОСОБА_1 на підставі статей 64, 66, 69, 72 Закону України «Про державну службу» застосовано дисциплінарне стягнення, зокрема оголошено догану.

Наказом Державного агентства резерву України від 24 березня 2017 року №41-к за неналежне виконання та невиконання посадових обов`язків, до начальника відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів ОСОБА_1 на підставі статей 64, 66, 69, 72 Закону України «Про державну службу» застосовано дисциплінарне стягнення, оголошено догану.

В подальшому позивач, вважаючи вищевказані накази про накладення дисциплінарного стягнення протиправними, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року у справі № 826/4714/17 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного агентства держрезерву України про визнання незаконними та скасування наказів (стосовно оголошення догани), стягнення моральної шкоди.

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року зазначене рішення суду першої інстанції від 27 лютого 2018 року скасовано, прийнято нове рішення, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними та скасовано накази Держрезерву № 13-к від 08 лютого 2017 року та № 41-к від 24 березня 2017 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року оскаржено Держрезервом до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, розгляд касаційної скарги триває.

Наказом Держрезерву від 29 травня 2017 року № 64-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статі 65 Закону України «Про державну службу» - перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення, а саме: під час відсторонення від виконання обов`язків за посадою начальника відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів, направлення доповідних записок з питань основної діяльності відділу до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України без повідомлення своїх безпосереднього та прямого керівників, за власним підписом, як посадової особи - начальника відділу, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено з займаної посади державної служби 29 травня 2017 року.

З 29 травня 2017 року припинено державну службу ОСОБА_1 відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до частини першої статті 65 Закону України «Про державну службу» визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно пункту 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» визначено, що дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до статті 77 Закону України «Про державну службу» рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі.

З досліджених матеріалів справи та поданих відповідачем доказів, не вбачається конкретного визначення дисциплінарного проступку, який вчинив позивач.

Так, суть висунутих відповідачем аргументів щодо порушення позивачем правил етичної поведінки державних службовців та перевищення службових повноважень фактично зводиться до здійснення в період відсторонення від посади ОСОБА_1 дій, направлених на повідомлення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Нацагентства України з питань державної служби про необхідність вчинення певних дій для ліквідації наявних та виявлених порушень, зокрема щодо запобігання нанесення збитків державі, про жахливий стан при зберіганні зерна та необхідність проведення аудиторської перевірки щодо обліку зерна та активів зачистки списання природних утрат зерна.

При цьому, відповідач вважає, що такими діями позивач наніс шкоду авторитету та репутації Держрезерву в особі Голови ОСОБА_2 та кваліфікує його дії як порушення правил етичної поведінки державних службовців та перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про державну службу» у разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Таким чином, Закон зобов`язує державного службовця повідомити такі факти навіть поза межами його службової діяльності, а отже, направляючи до вищестоящих органів повідомлення про виявлені на його думку порушення в період відсторонення від виконання обов`язків, ОСОБА_1 своїх безпосередніх обов`язків за посадою не виконував, та у цій частині вимог законодавства не порушував, через що не міг бути притягнутим до дисциплінарної відповідальності за «невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні законні підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з державної служби, шляхом прийняття оскаржуваного наказу №64-к від 29 травня 2017 року, оскільки звертаючись до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Нацагентства України з питань державної служби, позивач правомірно спирався на положення частини другої статті 8 Закону України «Про державну службу». Протилежного відповідачем доведено не було, тому оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Статтею 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність правомірності підстав звільнення ОСОБА_1 з посади та загалом з державної служби, зазначених у наказі від 29 травня 2017 року № 64-к.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного агентства резерву України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ганечко О.М.

Суддя Костюк Л.О.

Повний текст постанови виготовлено - 01 серпня 2019 року.