Справа № 340/229/19
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2019 року м. Дніпросправа № 340/229/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року (суддя Сагун А.В., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 05.04.2019 року)

у адміністративній справі № 340/229/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

28.01.2019 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту позивач або ФОП) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 14.01.2019 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області від 14.01.2019 №, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з основного зобов`язання у розмірі 191333,30 грн., а також за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 47833,33 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Кіровоградській області, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що об`єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця. Позивачем не підтверджено використання у своїй господарській діяльності автомобіля Hyndai Santa Fe державний номер № НОМЕР_1 , автомобіль було придбано фізичною особою не для комерційного використання проте витрати на придбання автомобіля та витрати на його обслуговування було віднесено до витрат фізичної особи-підприємця, що понесені під час провадження господарської діяльності. Легковий автомобіль не значиться в облікових даних ДФС як об`єкт оподаткування. Згідно первинних документів оглянутих під час перевірки, використання легкового автомобіля Hyndai Santa Fe в оподатковуваних операціях перевіряємого періоду не встановлено. Позивач має вид діяльності - вантажний автомобільний транспорт, проте ФОП ОСОБА_1 легковий автомобіль використовував для власних потреб, саме тому позивачу визначено зобов`язання з податку на додану вартість у зв`язку з використанням бензину та легкового автомобіля в операціях що не є господарською діяльністю платника податків.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, судова колегія суду апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга в межах оскарження та її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у податкового органу відсутні будь які належні докази того, що ФОП ОСОБА_1 використовував легковий автомобіль Hyndai Santa Fe поза межами власної господарської діяльності. Наказом від 07.06.2016 року № 17 встановлено, що автомобіль Hyndai Santa Fe державний номер № НОМЕР_1 , з метою здійснення підприємницької діяльності, а саме для поїздок для заключення договорів з суб`єктами підприємницької діяльності, з метою пересування персоналу та для інших потреб, пов`язаних з господарською діяльністю, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 буде використовувати зазначений легковий автомобіль. Суд першої інстанції звернув увагу, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видом діяльності позивача, в тому числі є вантажний автомобільний транспорт. Вказував, що позивачем надано до суду подорожні листи службового легкового автомобіля та накази про службове відрядження, на підтвердження використання автомобіля Hyndai Santa Fe у господарській діяльності. Суд першої інстанції з огляду на надані докази вказував, що легковий автомобіль Hyndai Santa Fe дійсно використовувався позивачем у господарській діяльності фізичної особи-підприємця.

Матеріалами справи встановлено, що в період з 24.10.2018 року по 13.11.2018 року посадовими особами Головного управління ДФС у Кіровоградській області проведена документальна виїзна планова перевірка ФОП ОСОБА_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року. За наслідками перевірки 20.11.2018 року складено №593/11-28-13-05/ НОМЕР_2 . Відповідно до висновків акту перевірки, ФОП ОСОБА_1 допущено порушення п. 177.4 ст. 177 ПК України в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, на загальну суму 609816,10 грн.; встановлено порушення пп. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 50818,01 грн.; ч. 2 п. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині заниження суми податкового зобов`язання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 155975,70 грн.; зафіксовано порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України в наслідок чого донараховано податок на додану вартість в сумі 671436,00 грн.; пп. 250.2.1 п. 250.2 ст. 250 ПК України, а саме неподання податкових декларацій екологічного податку за І, ІІІ, IV квартали 2016 року та І, ІІ, ІІІ, IV квартали 2017 року; зафіксовано порушення пп. 240.1.3 п. 240.1 ст. 240, пп. 242.1.3 п. 242.1 ст. 242 ПК України в частині заниження суми податкового зобов`язання з екологічного податку на загальну суму 35,00 грн.; зафіксовано порушення п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 177.4 ст. 177 ПК України, а саме, на перевірку не надано книгу обліку доходів та витрат.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не погодився з висновками акту перевірки №593/11-28-13-05/ НОМЕР_2 та подав на нього заперечення разом з додатковими документами, що не були дослідженні під час перевірки (а.с. 13).

Після подання ФОП ОСОБА_1 заперечень разом з додатковими документами, що не були дослідженні під час перевірки, з метою об`єктивного їх розгляду, Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області вирішено провести ще одну перевірку, повторну перевірку ФОП ОСОБА_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, що стали предметом оскарження. За результатами повторної перевірки складено акт № 5/11-28-13-05/ від 10.01.2019 року. Відповідно до висновків акту, ФОП ОСОБА_1 порушено п. 177.4 ст. 177 ПК України в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, на загальну суму 51674,69 грн.; пп. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 4306,22 грн.; ч. 2 п. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині заниження суми податкового зобов`язання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 53517,20 грн.; п. 198.5 ст. 198 ПК України в наслідок чого донараховано податок на додану вартість в сумі 191333,30 грн.; пп. 250.2.1 п. 250.2 ст. 250 ПК України, а саме неподання податкових декларацій екологічного податку за І, ІІІ, IV квартали 2016 року та І, ІІ, ІІІ, IV квартали 2017 року; пп. 240.1.3 п. 240.1 ст. 240, пп. 242.1.3 п. 242.1 ст. 242 ПК України в частині заниження суми податкового зобов`язання з екологічного податку на загальну суму 35,00 грн.; п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 177.4 ст. 177 ПК України, а саме, на перевірку не надано книгу обліку доходів та витрат. Висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що легковий автомобіль Hyndai Santa Fe в оподатковуваних операціях перевіряємого періоду не використовувався, автомобіль визначено як засіб витрат фізичної особи-підприємця, проте такий автомобіль використовується для особистих потреб а не для господарської діяльності. Враховуючи вид діяльності, а саме 49.41- вантажний автомобільний транспорт ФОП ОСОБА_1 легковий автомобіль використовував для власних потреб. В частині порушення п. 918.5 ст. 198 ПК України, перевіркою збільшено ФОП ОСОБА_1 зобов`язання з податку на додану вартість у зв`язку з використанням бензину та легкового автомобіля в операціях що не є господарською діяльністю платника податків.

Встановлено, що 14.01.2019 року Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення №, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним зобов`язанням у розмірі 191333,30 грн., а також за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 47833,33 грн.

Згідно податкових накладних на придбання товарів (робіт/послуг) та даних Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що в вересні 2016 року до складу задекларованого кредиту ФОП ОСОБА_1 включено податкову накладну № 22 від 03.06.2016 року на придбання легкового автомобіля Hyndai Santa Fe та комплектуючі до нього на загальну суму 1148000,00 грн., в тому числі ПДВ 191333,30 грн. Ця обставина не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до рахунку від 01.06.2016 року №0000885 виданим ТОВ «Богдан-Авто Кіровоград» позивачем перераховано, згідно платіжного доручення №121 від 03.06.2016 року кошти за автомобіль Hyndai Santa Fe, оплата вартості автомобіля проведена з розрахункового рахунку ФОП, та платником в платіжному доручені зазначено ФОП ОСОБА_1 у вартість автомобіля включено податок на додану вартість. Виписано рахунок-фактуру, та у встановленому порядку зареєстровано податкову накладну та визначено податковий кредит, в тому числі на суму ПДВ 191333,33 грн.

Відповідно до матеріалів справи, легковий автомобіль Hyndai Santa Fe DM 2.2 CRD 07.06.2016 року поставлено на облік та зареєстровано в органах МРЕВ, отримано державний номерний знак НОМЕР_1 графі власник зазначено ОСОБА_1 .

Наказом від 07.06.2016 року № 17 встановлено, що автомобіль Hyndai Santa Fe державний номер № НОМЕР_1 , з метою здійснення підприємницької діяльності, а саме для поїздок для заключення договорів з суб`єктами підприємницької діяльності, з метою пересування персоналу та для інших потреб, пов`язаних з господарською діяльністю, ФОП ОСОБА_1 буде використовувати зазначений легковий автомобіль.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видом діяльності позивача, в тому числі є вантажний автомобільний транспорт.

Долучено до матеріалів справи подорожні листи службового легкового автомобіля та накази про службове відрядження, на підтвердження використання автомобіля Hyndai Santa Fe у господарській діяльності. Долучено копії наказів про службове відрядження.

Згідно пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, ст. 135 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років). Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно п. 164.1, п. 164.2, п. 164.4 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу. Під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

Згідно пунктів 177.1 177.4 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг). Не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. До переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг. Не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Варто вказати, що відповідно до п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують зміну майнового стану платника податків та зміну показників податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити дійсність вчинення тієї чи іншої бухгалтерської операції.

Первинними документами, зокрема, рахунком-фактурою, платіжним дорученням подорожніми листами, підтверджується придбання легкового автомобіля для використання у господарській діяльності ФОП.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судова колегія вказує, що норми Податкового кодексу України у частині оподаткування прибутку фізичних осіб є нормами прямої дії та чітко встановлюють обов`язок для платника податків та контролюючого органу розрізняти обороні активи які використовуються у власній господарській діяльності на відміну від активів які є у власності чи користуванні громадянина. Слід звертати увагу на форму користування активом, його оподаткуванням та оформленням первинних документів.

Колегія суддів приходить до висновку, що Головне управління ДФС у Кіровоградській області під час перевірки та винесення податкового повідомлення-рішення невірно тлумачить п. 198.5 ст. 198 ПК України. Дійсно, передбачено, що якщо товари, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

До переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать, витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг). Не включаються до складу витрат підприємця, витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності фізичною особою підприємцем.

Легковий автомобіль Hyndai Santa Fe DM 2.2 CRD державний номерний знак НОМЕР_1 , 07.06.2016 року був поставлений на облік та з моменту придбання ФОП ОСОБА_1 використовувався у власній господарській діяльності. Зворотного податковим органом не доведено. Легковий автомобіль Hyndai Santa Fe використовувався позивачем у господарській діяльності фізичної особи-підприємця. Позивач правомірно включив до складу задекларованого кредиту податкову накладну № 22 від 03.06.2016 року на придбання легкового автомобіля Hyndai Santa Fe та комплектуючі, правомірно включає до витрат, які впливають на кінцевий оподаткований прибуток суми витрат на обслуговування автомобіля.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є вантажний автомобільний транспорт, тому є очевидним, що придбаний автомобіль міг та використовувався згідно заявленої діяльності.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги, не передбачено повернення судових витрат, здійснених суб`єктом владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року у справі № 340/229/19 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник