Справа № 200/7286/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року справа № 200/7286/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдар А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року (повний текст складено 01 липня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/7286/19-а (суддя в 1 інстанції - Хохленков О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету Внутрішніх справ про стягнення грошового забезпечення з 21.11.2009 року по момент винесення рішення, стягнення суми індексації невиплаченого грошового забезпечення за період з 21.11.2008 року по момент винесення рішення по справі та компенсації у зв`язку з втратою частини заробітку через затримку розрахунку з урахуванням індексу інфляції,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківського національного університету Внутрішніх справ (далі - відповідач) про стягнення грошового забезпечення з 21.11.2009 року по момент винесення рішення, стягнення суми індексації невиплаченого грошового забезпечення за період з 21.11.2008 року по момент винесення рішення по справі та компенсації у зв`язку з втратою частини заробітку через затримку розрахунку з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у справі № 200/7286/19-а позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали на усунення недоліків шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 2026,02 гривень та обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення з даною позовною заявою з відповідними доказами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачу, у зв`язку із тим, що позивачем у встановлений судом строк не усунуто недоліки позовної заяви.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, про необхідність сплати позивачем судового збору за подання позову, оскільки грошове забезпечення є фактично заробітною платою, тому позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зазначив, що згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже вважає, що строк звернення до суду ним не порушено.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, підстави для залишення позову без руху передбачені виключно статтями 160,161 КАС України.

Як визначено ч.3 ст.169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Колегія суддів зазначає, що грошове забезпечення військовослужбовців та прирівняних до них осіб, в тому числі курсантів є однією із форм заробітної плати.

Отже, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору за подання позову.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно визначив як підставу повернення позову - несплату позивачем судового збору.

Щодо строку звернення з позовом до адміністративного суду колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи спірну ухвалу, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки він був обізнаний про неналежне виконання відповідачем постанови Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року у справі № 2а-37062/08/0570. Разом з цим, з даним позовом позивач звернувся до суду лише 06 червня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок незмістовним, з огляду на наступне.

За загальним правилом, встановленим Кодексом адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зміст наведеної норми свідчить про те, що Кодексу адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Водночас відносини щодо строків звернення до адміністративного суду регулюються не тільки нормами КАС України, а й іншими законами України.

Предметом даного позову в даній справі є стягнення грошового забезпечення з 21.11.2009 року по момент винесення рішення, стягнення суми індексації невиплаченого грошового забезпечення за період з 21.11.2008 року по момент винесення рішення по справі та компенсації у зв`язку з втратою частини заробітку через затримку розрахунку з урахуванням індексу інфляції.

Статтею 233 КЗпП України передбачено строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів.

Так, у частині першій зазначеної статті передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Разом з тим, у частині другій цієї статті зазначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Проаналізувавши зміст частини другої статті 233 КЗпП України слід дійти висновку про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною позовною заявою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав КАС України не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду адміністративної справи.

Крім того, колегічя суддів зазначає, що в межах спірних правовідносин має місце бездіяльність органу щодо невиплати позивачу грошового забезпечення за рішенням суду.

Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву діяв передчасно, а, відтак, ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на положення ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у справі № 200/7286/19-а - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у справі № 200/7286/19-а - скасувати.

Справу № 200/7286/19-а за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету Внутрішніх справ про стягнення грошового забезпечення з 21.11.2009 року по момент винесення рішення, стягнення суми індексації невиплаченого грошового забезпечення за період з 21.11.2008 року по момент винесення рішення по справі та компенсації у зв`язку з втратою частини заробітку через затримку розрахунку з урахуванням індексу інфляції - направити до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2019 року.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць