Справа № 280/2989/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 серпня 2019 року Справа № 280/2989/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Дєткова Р.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Маслової М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164, код ЄДРПОУ 2058189) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 26.02.2019 №17-к "Про звільнення ОСОБА_1 ";

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 05.04.2019 №32-к "Про внесення змін до наказу директора Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 28.09.2018 №130-к "Про переведення працівників";

поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації;

стягнути з Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 25.06.2019 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 24 липня 2019 року .

В судовому засданні 24 липня 2019 рок оголошено перерву до 29 липня 2019 року.

Ухвалою суду від 29 липня 2019 року заяву позивача про визнання поважними причин пропуску строку та поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено, визнано причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу поважними та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовлено.

В обґрунтування позову зазначає, що Наказом від 26.02.2019 № 17-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", на підставі частини 2 статті 85 Закону ОСОБА_1 27.02.2019 звільнений з посади заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту у зв`язку з перериванням відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виходом на роботу основного працівника - ОСОБА_3 . Вважає даний наказ відповідача таким, що підлягає скасуванню, оскільки вваж є, що його було Наказом Департаменту від 28.09.2018 року № 130-к "Про переведення працівників" у зв`язку із зі змінами структури та штатного розпису Департаменту, зокрема, ОСОБА_1 з 01.10.2018 переведено з посади заступника директора департаменту - начальника управління промисловості, транспорту та дорожнього господарства на посаду заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства, з посадовим окладом згідно із штатним розписом із збереженням 5 рангу державного службовця в межах категорії "Б" посад державної служби. Тобто в наказі не зазначено про тимчасовість посади. Крім того, позивач вважає, що скасуванню підлягає і наказ відповідача від 05.04.2019 №32-к "Про внесення змін до наказу директора Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 28.09.2018 №130-к "Про переведення працівників", так як він порушує його права та з яким позивача не було ознайомлено.

17.07.2019 відповідач надав суду відзив (вх. №29298), у якому повністю заперечує проти позову та зазначає, що проти позову заперечує у зв`язку з наступним. Зазначає, що в наказі від 28.09.2018 № 130-к «Про переведення працівників» прямо не зазначено, що ОСОБА_1 переведений на тимчасово вакантну посаду, на період відпустки основного працівника - ОСОБА_3 , що, між тим, не скасовує строковий характер його призначення. Але усі попередні документи, пов`язані із переведенням ОСОБА_1 на зазначену посаду, містять інформацію щодо строкового характеру призначення. Крім того, зазначену технічну помилку, яка полягає у відсутності прямого зазначення в наказі строкового характеру переведення ОСОБА_1 , самостійно усунено наказом від 05.04.2019 № 32-к «Про внесення змін до наказу Директора Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 28.09.2018 № 130-к «Про переведення працівників». Так, заявою від 14.02.2019 основний працівник оспорюваної посади - ОСОБА_3 виявила бажання перервати надану їй відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та приступити до роботи 28.02.2019. Наказом від 26.02.2019 № 17-к «Про звільнення ОСОБА_1 », на підставі частини 2 статті 85 Закону ОСОБА_1 27.02.2019 звільнений з посади заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту у зв`язку з перериванням відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виходом на роботу основного працівника - ОСОБА_3 . Достроковий вихід з відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не суперечить вимогам чинного законодавства, є правом працівника та не може бути підставою порушення права на державну службу ОСОБА_1 . У зв`язку з вищевикладеним просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

22.07.2019 позивач надав суду відповідь на відзив (вх. №30255), у якій вказує, що вищезазначений відзив відповідача грунтується лише на припущенні Департаменту, що ОСОБА_1 на час його переведення на посаду (28.09.2018 року) заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту міг бути обізнаний про те що посада заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту є тимчасово вакантна, проте це не відповідає дійсності, оскільки позивача не було ознайомлено з резолюцією директора Департаменту Антонова A.M. від 27.09.2018 року та заявою ОСОБА_3 , більше того у своїй заяві ОСОБА_1 на адресу директора Департаменту Антонова A.M. просив його перевести з 01 жовтня 2018 року з займаної посади на посаду заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації. Звертаємо увагу суду на ту обставин, що в своїй заяві позивач не зазначав, на відміну від заяви позивача про призначення його на посаду заступника директора департаменту - начальника управління промисловості, транспорту та дорожнього господарства Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 06.07.2018 року, про тимчасовість переведення його на посаду заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту, що свідчить про те, що позивач не був обізнаний що станом на дату подачі заяви (27.09.2018 року) вказана посада була тимчасово вакантною. Просить позов задовольнити.

Під час розгляду справи по суті позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, з підстав, викладених в адміністративному позові та у відповіді на відзив. Просили суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві. Просить суд відмовити у задоволені позову.

29 липня 2019 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, вислухавши думку сторін по справі, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Наказом Департаменту від 06.07.2018 № 90-к «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 з 09.07.2018 було призначено за переведенням на посаду заступника директора департаменту - начальника управління промисловості, транспорту та дорожнього господарства Департаменту тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника - ОСОБА_3

Про тимчасовий характер призначення свідчить особиста заява ОСОБА_1 від 06.07.2018, погоджена директором Департаменту.

Розпорядженням голови облдержадміністрації від 06.07.2018 № 345 «Про зміну штатної чисельності структурних підрозділів обласної державної адміністрації», змінено штатну чисельність працівників Департаменту та керівникам структурних підрозділів облдержадміністрації доручено до 01.10.2018 внести відповідні зміни до структур та штатний розписів.

Наказом від 16.07.2018 № 51-осн «Про затвердження структури та штатного розпису Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації» з 01.10.2018 було затверджено нову структуру та схему посадових окладів працівників Департаменту.

Наказом від 28.09.2018 № 130-к «Про переведення працівників» державних службовців Департаменту було переведено, у тому числі і основного працівника - ОСОБА_3 , і ОСОБА_1 було переведено на одну посаду заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту.

Наказом від 05.04.2019 № 32-к «Про внесення змін до наказу Директора Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 28.09.2018 № 130-к «Про переведення працівників» зазначено про тимчасовість посади заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту.

Наказом від 26.02.2019 № 17-к «Про звільнення ОСОБА_1 », на підставі частини 2 статті 85 Закону ОСОБА_1 27.02.2019 звільнений з посади заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту у зв`язку з перериванням відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виходом на роботу основного працівника - ОСОБА_3 .

Не погодившись із наказом про звільнення, керуючись статтею 11 Закону України "Про державну службу", позивачем на ім`я виконуючого обов`язки директора департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації Барановської М .В. подано скаргу, у якій ОСОБА_1 просив скасувати оспорюваний наказ відповідача; поновити його на посаді заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та зв`язку Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації; порахувати середню заробітну плату за час вимушеного прогулу; за результатами розгляду скарги направити йому відповідь.

Відповіддю Департаменту від 05.04.2019 року № 123-п-2 скарга позивача залишена без розгляду, у зв`язку із пропуском місячного строку на її подання.

Не погоджуючись із наказом Департаменту від 26.02.2019 року № 17-к та відповіддю Департаменту від 05.04.2019 № 123-п-2 на його скаргу ОСОБА_1 , керуючись статтею 11 Закону, подано скаргу до Національного агентства України з питань державної служби.

Листом Національного агентства України з питань державної служби від 08.05.2019 року № 2899/20-19 позивача повідомлено про направлення його скарги для розгляду до Міжрегіонального управління Національного агентства України з Питань державної служби у Дніпропетровській та Запорізькій областях (далі - Міжрегіональне управління).

Міжрегіональним управлінням надало позивачу відповідь від 27.05.2019 № 245 відповідно до якої, зокрема встановлено ряд порушень відповідачем чинного законодавства при звільненні ОСОБА_1 з посади та розгляду його скарги відповідачем на наказ про звільнення.

Листом Департаменту "Про розгляд скарги" від 10.06.2019 року № 123-П-2 позивача повідомлено про незадоволення його скарги від 25.03.2019 року.

Не погодившись із результатами оскарження в адміністративному порядку 21.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби та правовий статус державного службовця визначається Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889), який також визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Із матеріалів справи встановлено, що

Наказом Департаменту від 06.07.2018 № 90-к «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 з 09.07.2018 було призначено за переведенням на посаду заступника директора департаменту - начальника управління промисловості, транспорту та дорожнього господарства Департаменту тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника - ОСОБА_3

Посада, на яку було призначено позивача, є посадою державної служби.(а.с.11)

Тимчасовість призначення позивача на посаду заступника директора департаменту - начальника управління промисловості, транспорту та дорожнього господарства Департаменту також підтверджується особистою заявою ОСОБА_1 від 06.07.2018, яка погоджена директором Департаменту. (а.с.56)

Розпорядженням голови облдержадміністрації від 06.07.2018 № 345 «Про зміну штатної чисельності структурних підрозділів обласної державної адміністрації», змінено штатну чисельність працівників Департаменту та керівникам структурних підрозділів облдержадміністрації доручено до 01.10.2018 внести відповідні зміни до структур та штатний розписів.

На виконання зазначеного розпорядження, наказом від 16.07.2018 № 51-осн «Про затвердження структури та штатного розпису Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації» з 01.10.2018 було затверджено нову структуру та схему посадових окладів працівників Департаменту. (а.с.57-60)

Згідно пункту 1 вищезазначеного наказу, зі складу управління промисловості, транспорту та дорожнього господарства Департаменту було виведено відділ промисловості.

Відповідно до пункту 5.1. наказу 16.07.2018 № 51-осн структурний підрозділ Департаменту - управління промисловості, транспорту та дорожнього господарства перейменоване на управління транспорту та дорожнього господарства, у зв`язку з чим, посаду заступника директора департаменту - начальника управління промисловості, транспорту та дорожнього господарства Департаменту перейменовано на посаду заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту.

Штатним розписом Департаменту на 2018 рік, затвердженим головою облдержадміністрації 21.02.2018 та штатним розписом Департаменту на 2018 рік, затвердженим головою облдержадміністрації 24.09.2018 (копії додаються) було передбачено лише одну посаду заступника директора департаменту - начальника управління, в першому випадку - управління промисловості, транспорту та дорожнього господарства, в другому, у зв`язку з перейменуванням, - управління транспорту та дорожнього господарства. (а.с.67-70)

Відповідно до вимог щодо дотримання строків повідомлення про зміну з 01.10.2018 істотних умов державної служби, встановлених статтею 43 Закону України «Про державну службу», 27.07.2018 ОСОБА_1 за підписом директора Департаменту надане письмове повідомлення про зміну істотних умов державної служби. (а.с.71)

Згідно зазначеного повідомлення, ОСОБА_1 було проінформовано, що посада заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту, яка була запропонована йому для переведення, є тимчасово вакантною.

Про ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби та переведенням на тимчасово вакантну посаду заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту свідчить особистий підпис ОСОБА_1

21.09.2018 у зв`язку із згодою на переведення на тимчасово вакантну посаду заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту ОСОБА_1 подано заяву про переведення. (а.с.72)

27.09.2018 на заяву ОСОБА_1 накладені резолюції директора Департаменту та заступника директора Департаменту, які також свідчать про тимчасовий характер призначення.

Заяву про переведення на посаду заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту подано і основним працівником - ОСОБА_3 (а.с.73)

Як результат, у зв`язку зі зміною структури та штатного розпису Департаменту, наказом від 28.09.2018 № 130-к «Про переведення працівників» державних службовців Департаменту було переведено, у тому числі і основного працівника - ОСОБА_3 , і ОСОБА_1 на одну і ту ж посаду заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту.

Згідно частини 1 статті 33 Закону, в акті про призначення на посаду зазначаються: прізвище, ім`я, по батькові особи, яка призначається на посаду державної служби; займана посада державної служби із зазначенням структурного підрозділу державного органу; дата початку виконання посадових обов`язків; умови оплати праці.

Згідно частини 2 статті 33 Закону акт про призначення на посаду може містити також умови щодо строку призначення.

В наказі від 28.09.2018 № 130-к «Про переведення працівників» прямо не зазначено, що ОСОБА_1 переведений на тимчасово вакантну посаду, на період відпустки основного працівника - ОСОБА_3 .

Зазначену технічну помилку, яка полягає у відсутності прямого зазначення в наказі строкового характеру переведення ОСОБА_1 , самостійно усунено наказом від 05.04.2019 № 32-к «Про внесення змін до наказу Директора Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 28.09.2018 № 130-к «Про переведення працівників». (а.с.18)

Посилання позивача на те, що посада заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту є новоствореною, судом до уваги не беруться, оскільки згідно структури та штатного розпису Департаменту дана посада не вводилася, а фактично з 01.10.2018 була перейменована у зв`язку зі зміною назви управління в складі Департаменту.

Суд зазначає, що оскільки вищевказана посада не є новоствореною, вона є тимчасовою відповідно до наказу Департаменту від 06.07.2018 № 90-к «Про призначення ОСОБА_1 », а технічна помилка, допущена відповідачем у наказі від 28.09.2018 № 130-к та в подальшому виправлена наказом від 05.04.2019 № 32-к, не є підставою для визнання наказу протиправним та його скасування.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ознайомлення ОСОБА_1 з повідомленням про зміну істотних умов державної служби, структурою, схемою посадових окладів працівників, штатним розписом Департаменту та наказом від 28.09.2018 № 130-к «Про переведення працівників», підтверджені його особистими підписами та свідчать про усвідомлення ним строкового характеру трудового договору на зазначеній посаді.

У зв`язку з вищевикладеним позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 05.04.2019 №32-к "Про внесення змін до наказу директора Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 28.09.2018 №130-к "Про переведення працівників", задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтею 179 КЗпП України та статтею 18 Закону України «Про відпустки» після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За бажанням жінки, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, може бути надана їй повністю або частково в межах установленого періоду. Працівниця може неодноразово переривати цю відпустку, приступати до роботи, знову оформляти відпустку, якщо виникла така необхідність.

Так, заявою від 14.02.2019 основний працівник оспорюваної посади - ОСОБА_3 виявила бажання перервати надану їй відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та приступити до роботи 28.02.2019.

Наказом від 26.02.2019 № 17-к «Про звільнення ОСОБА_1 », на підставі частини 2 статті 85 Закону ОСОБА_1 27.02.2019 звільнений з посади заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту у зв`язку з перериванням відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виходом на роботу основного працівника - ОСОБА_3 .

Суд зазначає, достроковий вихід з відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не суперечить вимогам чинного законодавства, є правом працівника та не може бути підставою порушення права на державну службу ОСОБА_1 .

Тобто, відповідач діяв в межах повноважень відповідно до норм чинного законодавства та правомірно виніс наказ від 26.02.2019 № 17-к «Про звільнення ОСОБА_1 », у зв`язку з чим вимоги позивача про скасування наказу та поновлення на роботі заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від вимог про визнання наказу 26.02.2019 № 17-к протиправним, скасування його та поновлення позивача на роботі.

За відсутності правових підстав для поновлення позивача на посаді, відсутні підстави для стягнення середнього заробітку, тому в цій частині вимоги позивача також не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що задоволенню не підлягають.

У зв`язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат згідно ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164, код ЄДРПОУ 2058189) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів, з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 02.08.2019.

Суддя М.С. Лазаренко