Справа № 420/2639/19
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2639/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання неправомірним наказу від 29.10.2018 року № 3880 в частині, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів, -

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якій просила: визнати наказ ГУНП в Луганській області № 3880 від 29.10.2018 в частині встановлення премії позивачу за 29.10.2018 в розмірі 5,6 % неправомірним; зобов`язати ГУНП в Луганській області внести зміни в наказ № 3880 від 29.10.2018, в частині встановлення позивачеві премії за 29.10.2018 на рівні попередніх 28 днів жовтня 2018 року, а саме 42,8 %; стягнути з відповідача кошти на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними діями позивачеві, що відобразилися в зменшенні премії з 42,8 % до 5,6 % за день 29.10.2018, на користь останнього, в розмірі: 108,02 грн., з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань, перерахувавши зазначену суму на рахунок позивача AT «Ощадбанк», МФО 304665, КОД , № карткового рахунку НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; визнати порядок нарахування відповідачем одноразової грошової винагороди при звільненні позивачеві на підставі розрахунку з врахуванням премії на день звільнення 5,6 %, у розмірі 128304 грн., неправомірним; зобов`язати відповідача нарахувати позивачеві, одноразову грошову винагороду при звільненні, з урахуванням премії 42,8 % на день звільнення, у розмірі 173502 грн.; стягнути з відповідача кошти, які склали різницю між нарахованою та сплаченою позивачеві грошовою винагородою при звільненні, з урахуванням премії 5,6 % на день звільнення, у розмірі 128304 грн., та нарахованою грошовою винагородою при звільненні, з урахуванням премії 42,8 % на день звільнення, у розмірі 173502 грн., на користь останнього, в розмірі: 45198 грн., з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань, перерахувавши зазначену суму на рахунок Позивача AT «Ощадбанк», МФО 304665, КОД , № карткового рахунку НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. ОСОБА_1 з 01.03.1991 проходила службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по 29.10.2018 в Національній поліції. З 01.09.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 30.04.2018 позивач брав безпосередню участь в проведенні Антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (довідка Головного управління Національної поліції в Луганській області № А-14115 від 07.09.2018). Має статус учасника бойових дій (посвідчення НОМЕР_4 видано 10.08.2015). 29.10.2018 за наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області № 521 о/с від 25.10.2018 позивача звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу) з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні 27 років 07 місяців 29 днів, у пільговому обчисленні 40 років 02 місяці 14 днів. Згідно листа відповідача № 26/1/111/22-2019 від 14.01.2019 та додатку до нього копії наказу ГУНП в Луганській області № 3880 від 29.10.2018 із Додатком 1 до наказу від 29.10.2018 позивачеві було встановлено розмір премії в жовтні місяці 2018 року з 01.10 по 28.10 - 42,8 %, 29.10 - 5,6 %. 01.04.2019 позивач на повторний запит отримав листа відповідача № 1664/111/22/05-19 від 15.03.2019, згідно якого його поінформовано, що розмір премії, відповідно Положення про преміювання та Наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», встановлюються за рішенням керівників та відповідно до особливостей проходження служби і особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань в межах виділених кошторисних призначень. Преміювання особового складу здійснюється виключно на підставі вимог органів та установ Національної поліції які неодноразово наголошували на недопусканні штучного збільшення розміру грошового забезпечення поліцейським, які виявили бажання звільнитися зі служби в поліції, а саме розміру преміювання в місяцях, що передують звільненню. Грошове забезпечення у місяці звільнення зі зменшеним розміром премії відповідно до наданого керівництвом УПД ГУНП в Луганській області до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Луганській області списку щодо преміювання особового складу вказаного підрозділу, надано пропозиції щодо встановлення премії у розмірі 3350 грн., яка є складовою грошового забезпечення. На повторний запит позивача відповідач своїм листом № 1325/1/111/22-2019 від 29.03.2019, який був отриманий позивачем поштовим зв`язком 11.04.2019, повідомив, що відповідно ст.9 Закону України (введеного в дію Постановою BP № 2263-ХІІ від 09.04.92) «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» була нарахована та сплачена одноразова грошова допомога при звільненні зі служби яка була розрахована з таких складових: - посадовий оклад 2600 грн., - оклад за спеціальним званням «підполковник поліції» 2200 грн., - 50 % надбавки за вислугу років 2400 грн., - 25 % надбавка за специфічні умови проходження служби 1800 грн., - премія 5,6 % 504 грн., 9504 грн. * 50 % місячного грошового забезпечення * 27 календарних років = 128304 грн. - 1,5 % (військовий збір) = 126379,44 грн., яка була сплачена 28.11.2018 на особистий картковий рахунок. Відповідно витягу з відомості за видами нарахувань з 01.10.2018 по 31.10.2018 (Додаток 1 до наказу від 29.10.2018 р. № 3880) позивачеві встановлено розмір премії з 01.10.2018 по 28.10.2018 - 42,8 % та 29.10.2018 - 5,6 %. Проведеним аналізом зазначеного витягу слід розуміти наступне, що відповідачем було встановлено розмір премії за 28 днів жовтня 2018 року - 42,8 %, а за один день 29.10.2018 премії зменшено з 42,8 % до 5,6 %, та саме в день звільнення на пенсію. Тобто, позивач стверджує, що відповідач навмисно неправомірно зменшив йому розмір премії саме в день звільнення, з метою в подальшому зменшити розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, так як остання розраховується з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, встановлених на день звільнення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання неправомірним наказу від 29.10.2018 року № 3880 в частині, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що згідно наказу ГУНП в Луганській області від 25.10.2018 № 521 о/с позивача, було звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» з 29.10.2018. Наказом ГУНП в Луганській області від 29.10.2018 року № 3880 «Про преміювання за жовтень 2018 року» позивачу на час звільнення а саме на 29.10.2018 року було встановлено премію у розмірі 5,6 %. (підстава список співробітників УПД ГУНП в Луганській області на преміювання за жовтень 2018 року). Таким чином, премія позивача на день звільнення складала 5,6 %. Згідно листа ГУНП від 29.03.2019 року № 325/1/111/22-2019 при звільненні позивача, останній виплачена одноразова грошова допомога при звільненні, яка нарахована із розрахунку щомісячних видів грошового забезпечення на день звільнення, а саме: посадовий оклад - 2600,00 грн., оклад за спеціальним званням - 2200,00 грн., вислуга років ( 50 %) - 2400,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби (25 %) - 1800,00 грн., щомісячна премія (5,6 %) - 504 грн. Всього нараховано 9504 грн. х 50 % х 27 років = 128304 грн. На підставі викладеного ГУНП в Луганській області вважає, що нарахування та сплата одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 здійснено виключно в межах передбачених діючим законодавством, а вимоги позивача не обґрунтовані та такі, що задоволенню не підлягають.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач не надає суду доказів обґрунтування правомірності своїх дій, а намагається виправдати свої протиправні дії, вводячи суд в оману, надаючи йому сфальсифікований письмовій доказ, яким є Список співробітників УПД ГУНП в Луганській області на преміювання за жовтень 2018 року, затверджений нібито Начальником ГУНП в Луганській області ОСОБА_2 , та суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення. Таким чином, якщо підставою для видання наказу ГУНП № 3880 від 29.10.2018, за твердженням відповідача, є Список співробітників УПД ГУНП в Луганській області на преміювання за жовтень 2018 року, затверджений нібито Начальником ГУНП в Луганській області ОСОБА_2 , який є неправомірним, то сам наказ ГУНП № 3880 від 29.10.2018, в частині преміювання співробітників УПД, до яких відноситься і позивач, є неправомірним. Будь-якого «мотивованого подання» керівника, на підставі якого встановлюється відсоток премії, а потім на один день зменшується відповідачем на надано. Відповідачем підписано наказ № 3880 29.10.2018, що є порушенням п.4 «Положення про преміювання поліцейських ГУНП в Луганській області», де зазначено підписання такого наказу до 25 числа поточного місяця. В порушення п.13 Розділу 1 Порядку, де передбачено, що виплата грошового забезпечення поліцейським здійснюється щомісяця в останній день місяця за поточний місяць. Відповідач видає наказ № 3880 від 29.10.2018, де встановлює премію Позивачу за один день, хоча в Порядку така норма взагалі відсутня.

Згідно з ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням зазначеного, суд вирішив розглянути вказану справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_1 з 01.03.1991 року проходила службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 року по 29.10.2018 року в Національній поліції, з 01.09.2014 року по 07.11.2015 року, з 07.11.2015 року по 30.04.2018 року брала безпосередню участь в проведенні Антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області № А-14115 від 07.09.2018 року, має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення НОМЕР_4 виданого 10.08.2015 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області № 521 о/с від 25.10.2018 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу) з 29.10.2018 року з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні 27 років 07 місяців 29 днів, у пільговому обчисленні 40 років 02 місяці 14 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає 27 років 07 місяців 29 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 04 діб.

Згідно з ч.1 ст.102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Луганській області від 29.03.2019 року № 325/1/111/22-2019 одноразова грошова допомога при звільненні була нарахована та сплачена ОСОБА_1 з таких складових: посадовий оклад 2600 грн., оклад за спеціальним званням «підполковник поліції» 2200 грн., 50 % надбавки за вислугу років 2400 грн., 25 % надбавка за специфічні умови проходження служби 1800 грн., премія 5,6 % 504 грн.; 9504 грн. * 50 % місячного грошового забезпечення * 27 календарних років = 128304 грн. - 1,5 % (військовий збір) = 126379,44 грн., яка була сплачена 28.11.2018 на картковий рахунок.

Згідно з листом Головного управління Національної поліції в Луганській області № 26/1/111/22-2019 від 14.01.2019 року та додатку до нього - копії наказу ГУНП в Луганській області № 3880 від 29.10.2018 року із Додатком 1 до наказу від 29.10.2018 року ОСОБА_1 було встановлено розмір премії в жовтні місяці 2018 року з 01.10 по 28.10 - 42,8 %, а 29.10 - 5,6 %.

Відповідно до п.3 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за № 669/28799, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п.12 Розділу 2 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за № 669/28799, керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції. Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення. Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції. У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці. Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення. Поліцейським поліції охорони виплата премії здійснюється щомісяця до 07 числа за минулий місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Відповідно до п.23 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за № 669/28799, поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення. При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідок про доходи № 69/111/22-2019, № 70/111/22-2019, № 71/111/22-2019 від 14.01.2019 року ОСОБА_1 щомісяця отримувала премію у розмірі від 33 % до 96 % та жодного разу не отримувала премії із розділенням за розміром впродовж місяця, тим більш з розділенням за один день місяця.

Згідно з Положенням про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Луганській області, затвердженого наказом № 397 від 02.02.2018 року, воно розроблено з метою визначення порядку матеріального заохочення поліцейських з урахуванням специфіки умов проходження служби та особливостей виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та вказівок керівників підрозділів. Преміювання поліцейських, умови грошового забезпечення яких визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», а також іншими нормативно-правовими актами, що регламентують питання грошового забезпечення поліцейських, здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Видатки на преміювання здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у кошторисі для утримання Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Позивач стверджує, що специфіка умов проходження служби та особливостей виконання покладених на неї службових обов`язків у період часу з 28.10.2018 року по 29.10.2018 року не змінились, про що свідчить відсоток надбавки за специфічні умови проходження служби за 28 днів жовтня 2018 року та 1 день жовтня 2018 в довідці про доходи № 71/111/22-2018 від 14.01.2019 року, питань до неї щодо своєчасності і точності виконання рішень державних органів та вказівок керівників підрозділів не виникало.

Відповідно до довідки УКЗ ГУНП в Луганській області № 4471/111/19-2018 від 26.11.2018 року у ОСОБА_1 були відсутні дисциплінарні стягнення за період служби в Національній поліції.

Під час розгляду справи відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження підстав для зменшення відсоткового розміру премії позивачу в один день жовтня 2018 року, а саме в останній день служби 29.10.2018 року.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення розміру премії за один день місяця жовтня 2018 року згідно п.12 Розділу 2 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, оскільки вони будь-яким чином ні в наказі чи в інших документах не визначені, про зміну меж асигнувань на грошове забезпечення для утримання Національної поліції також не зазначено.

Суд погоджується з позивачем, що фактично не може в одному наказі при усіх рівних умовах бути встановлені різні розміри премії без будь-якого обґрунтування цієї зміни та ще й в стислий період часу, а саме один день.

За таких обставин, наказ відповідача № 3880 від 29.10.2018 року в частині встановлення премії позивачу за 29.10.2018 року в розмірі 5,6 % є неправомірним.

В зв`язку з цим, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача внести зміни в наказ № 3880 від 29.10.2018 року в частині встановлення позивачу премії за 29.10.2018 року на рівні попередніх 28 днів жовтня 2018 року, а саме 42,8 %.

Згідно з довідкою про доходи позивач отримував заробітну плату, яка складалась з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад 2600 грн., оклад за спеціальним званням «підполковник поліції» 2200 грн., 50 % надбавки за вислугу років 2400 грн., 25 % надбавка за специфічні умови проходження служби 1800 грн., премія 42,8 % - 3852 грн., а у разі зменшення премії з 42,8 % до 5,6 %: посадовий оклад 2600 грн., оклад за спеціальним званням «підполковник поліції» 2200 грн., 50 % надбавки за вислугу років 2400 грн., 25 % надбавка за специфічні умови проходження служби 1800 грн., премія 5,6 % - 504 грн.

Тобто, відповідно отриманої премії за один день жовтня 2018 року при 42,8 % - 3852 (грн..) : 31 (день) = 124,26 грн., а при 5,6 % - 504 (грн..) : 31 (день) = 16,26 грн.

Таким чином, відповідач недоплатив позивачу премію за 29.10.2018 року у розмірі 108,00 грн.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму недоплаченої премії за 29.10.2018 року у розмірі 108 грн. без врахуванням усіх необхідних за законом відрахувань, а не кошти на відшкодування шкоди, як просить позивач в позові.

Також, зменшення премії відповідачем в останній день перед звільненням позивача призвело до зменшення грошової винагороди при звільненні відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка обраховується як сума посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, надбавки за специфічні умови проходження служби, премії, установлених на день звільнення, помножені на 50 % та на кількість повних календарних років вислуги.

Тобто, суд прийшов до висновку, що порядок нарахування відповідачем одноразової грошової винагороди при звільненні позивача на підставі розрахунку з врахуванням премії на день звільнення 5,6 % у розмірі 128304 грн. є неправомірним.

Як вже було зазначено судом вище, грошова винагорода при звільненні була нарахована та сплачена позивачу з урахуванням премії 5,6 % на день звільнення у розмірі 128304 грн., з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань (1,5 % військовий збір), було сплачено 126379,44 грн.

Разом з цим, відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову винагороду при звільненні з урахуванням премії 42,8 % на день звільнення у розмірі 173502,00 грн., з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань (1,5 % військовий збір), потрібно було сплатити 170899,47 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати позивачу одноразову грошову винагороду при звільненні з урахуванням премії 42,8 % на день звільнення у розмірі 173502,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача різницю між нарахованою та фактично сплаченою одноразовою грошовою винагородою при звільненні з урахуванням премії 42,8 % на день звільнення у розмірі 45198,00 грн., що з врахуванням усіх необхідних за законом відрахувань (1,5 % військовий збір) складає 44520,03 грн.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача за боку відповідача є належним та достатнім в даному випадку.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Також, у рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (вул. Вілєсова, 1, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл., 93406, ідентифікаційний код 40108845) про визнання неправомірним наказу від 29.10.2018 року № 3880 в частині, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів - задовольнити частково.

2. Визнати неправомірним наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області № 3880 від 29.10.2018 року в частині встановлення премії ОСОБА_1 за 29.10.2018 року в розмірі 5,6 %.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області внести зміни в наказ № 3880 від 29.10.2018 року в частині встановлення ОСОБА_1 премії за 29.10.2018 року на рівні попередніх 28 днів жовтня 2018 року, а саме 42,8 %.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої премії за 29.10.2018 року у розмірі 108,00 грн. без врахуванням усіх необхідних за законом відрахувань.

5. Визнати неправомірним порядок нарахування Головним управлінням Національної поліції в Луганській області одноразової грошової винагороди при звільненні ОСОБА_1 на підставі розрахунку з врахуванням премії на день звільнення 5,6 % у розмірі 128304,00 грн.

6. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду при звільненні з урахуванням премії 42,8 % на день звільнення у розмірі 173502,00 грн.

7. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 різницю між нарахованою та фактично сплаченою одноразовою грошовою винагородою при звільненні з урахуванням премії 42,8 % на день звільнення у розмірі 44520,03 грн. з врахуванням усіх необхідних за законом відрахувань.

8. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко