Справа № 199/1513/19 (2-а/199/40/19)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 199/1513/19 (2-а/199/40/19)

головуючий суддя І інстанції - Спаї В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М. ,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2019 року в адміністративній справі № 199/1513/19 (2-а/199/40/19) за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яворського Ігоря Костянтиновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яворського Ігора Костянтиновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР № 879658 від 15.02.2019 року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Скасовано постанову старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яворського Ігоря Костянтиновича серії АР № 879658 від 15.02.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова була прийнята відповідачем обґрунтовано, оскільки позивачем було допущено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 15.02.2019 року старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яворським Ігорем Костянтиновичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченні безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 879658.

Відповідно до вказаної постанови, 28.12.2018 об 11.50 в Дніпропетровській області, Павлоградському районі, на а/д М-04 км 262-263, а також 06.02.2019 о 16.18 годині (та сама ділянка) заступник начальника Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , будучи відповідальною посадовою особою за утримання вищевказаної ділянки, не вжив своєчасних заходів з ліквідації ямковості та вибоїн, чим допустив неналежний стан та порушив п. 1.5 ПДР України та вимоги ДСТУ 3587-97.

На підставі вказаного, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255.00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про необхідність її скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати відповідних посадових осіб до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

При цьому, частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови були висновки відповідача, стосовно не вжиття позивачем, як відповідальною посадовою особою за утримання ділянки автомобільної дороги, своєчасних заходів з ліквідації ямковості та вибоїн та, як наслідок, порушення п. 1.5 ПДР України та вимоги ДСТУ 3587-97.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач займає посаду заступника начальника служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області з ремонту та експлуатаційного утримання.

Відповідно до посадової інструкції заступника начальника Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області з ремонту та експлуатаційного утримання, затвердженої в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області 26.02.2018 року, заступник начальника організовує і контролює роботу з організації належного утримання та розвитку автомобільних доріг загального користування, що знаходяться на балансі Служби в межах фактично виділених коштів (п.2.1) та відповідає за стан автомобільних доріг виключно в межах фінансового плану (п. 4.2).

Отже, відповідно до посадової інструкції, позивач є відповідальною особою за належне утримання автомобільних доріг. Однак, така відповідальність обмежується фінансовим планом (фінансуванням) Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області.

За приписами ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає, зокрема, за стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; цільове використання бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування.

З матеріалів справи вбачається, що Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області було надано пропозиції щодо потреби у фінансуванні на 2019 рік на проведення капітального ремонту автомобільних доріг у сумі 1 580 578, 086 тис. грн. та проведення поточного середнього ремонту автомобільних доріг у сумі 8 513 501, 967 тис. грн.

Згідно Плану фінансування дорожнього господарства у 2019 році за бюджетною програмою 3111020 «Розвиток мережі та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення», затвердженого 28.12.2018 по Службі автомобільних доріг у Дніпропетровській області, наданого Листом Укравтодору №3/3/6.1-11 від 02.01.2019, передбачено видатки у загальній сумі 340 106,8 тис. грн., з яких коштів на проведення поточного ремонту та капітального ремонту не передбачено.

При цьому, належних та допустимих доказів наявності у позивача, як посадової особи Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, інших повноважень, які б забезпечували виконання обов`язку по усуненню дефектів автомобільної дороги, в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України, відповідачем до суду надано не було.

Таким чином, оскільки обов`язки позивача по належному утриманню автомобільних доріг обмежуються відповідним фінансуванням, яке виділено не було, то в даному випадку відсутні підстави вважати, що допущене порушення приписів чинного законодавства було допущено саме з вини чи необережності останнього.

Відтак, виходячи з зазначених обставин справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та скасування останньої і закриття при цьому провадження у справі, як то передбачено п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2019 року в адміністративній справі № 199/1513/19 (2-а/199/40/19)- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко