Справа № 120/4590/18-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4590/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

01 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: Бахнівського О.Ф. , Піпка А.М. ,

представника відповідача: Кобзаря О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Вінницької обласної державної адміністрації на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року та додаткове судове рішення від 19 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області до Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2018 року позивач, Гавришівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, звернулася в Вінницький окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Вінницької обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дії Вінницької обласної державної адміністрації щодо повернення Гавришівській сільській раді на доопрацювання проекту рішення про добровільне об`єднання територіальних громад;

- зобов`язання Вінницької обласної державної адміністрації підготувати відповідний висновок про відповідність Конституції та законам України поданого Гавришівською сільською радою рішення 31 сесії 7 скликання від 26.10.2018 року "Про схвалення проекту "Про добровільне об`єднання Територіальних громад".

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 25 березня 2019 року позов задовольнив та додатковим судовим рішенням від 19 квітня 2019 року стягнув за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4676,00 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що повертаючи листом від 29.11.2018 документи на доопрацювання, відповідачем не надано оцінки невідповідності проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад Конституції та законам України. Актом приймання-передачі наданих послуг № 1 від 26.03.2019 підтверджуються витрати позивача на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що добровільне об`єднання територіальних громад не передбачене перспективним планом формування територій громад області, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 №1076-р, об`єднання територіальних громад поза перспективним планом формування територій громад, суперечитиме принципам зазначених у ч. 1 ст. 2 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", зокрема, щодо економічної ефективності та державної підтримки, зокрема, згідно Бюджетного кодексу України. Вважає, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України не визначена можливість відшкодування, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень витрат на сплату судового збору та професійну правничу допомогу адвоката.

У відзиві на апеляційні скарги відповідача представник позивача зазначає, що Закон України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" не зобов`язує територіальні громади об`єднуватись лише відповідно до перспективного плану формування територій області і не встановлюють будь-яких обмежень, проте наявність об`єднаної територіальної громади в перспективному плані є підставою для отримання нею з боку держави відповідної фінансової підтримки. Вважає, що в даному випадку, має місце не спір про компетенцію сторін, а щодо правомірності дій відповідача по передачі на доопрацювання прийнятого позивачем рішення, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні представники позивача заперечували проти задоволення апеляційних скарг відповідача та просили суд залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційних скарг та просив їх задовольнити.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.07.2018 Гавришівська сільська рада Вінницького району Вінницької області звернулась із листом за №258 до Вінницької державної адміністрації з проханням підготувати проект відповідного рішення "Про внесення змін до рішення 38 сесії обласної Ради 6 скликання від 24 червня 2015 року №894 "Про проект Перспективного плану формування території громад Вінницької області" та подати його на розгляд найближчої сесії Вінницької обласної Ради 7 скликання.

20.07.2018 відповідачем, за наслідками розгляду звернення, надано відповідь 23.08.2018, в якій повідомлено, що внесення змін до вказаного рішення можливе за умови повторного подання документів облдержадміністрації згідно Методики.

26.10.2018 Рішенням Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області схвалено проект рішення "Про добровільне об`єднання територіальних громад", який підготовлений спільною робочою групою. Згідно проекту рішення, вирішено об`єднати в Гавришівську сільську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром в селі Гавришівка наступні територіальні громади: села Гавришівка Гавришіської сільської ради Вінницького району Вінницької області; села Стадниця Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області; села Малі Крушлинці Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області; села Великі Крушлинці Великокрушливецької сільської ради Вінницького району Вінницької області. Вказаним рішенням зобов`язано сільського голову Гавришівської сільської ради подати проект рішення до Вінницької обласної державної адміністрації.

Гавришівською сільською радою 26.10.2018, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", направлено подання №476 на адресу Вінницької державної адміністрації, яким подано проект рішення про добровільне об`єднання територіальних громад для надання висновку щодо відповідності цього проекту Конституції та законам України.

В подальшому, 29.10.2018 Гавришівська сільська рада Вінницького району Вінницької області звернулась до Вінницької обласної державної адміністрації з поданням №492 від 29.10.2018, яким подала:

- рішення 31 сесії 7 скликання від 26.10.2018 Гавришівської сільської ради про схвалення проекту рішення "Про добровільне об`єднання територіальних громад", проект рішення Гавришівської сільської ради "Про добровільне об`єднання територіальних громад", додаток до цього рішення "План спільних заходів щодо добровільного об`єднання територіальних громад";

- рішення 27 сесії 7 скликання від 25.10.2018 Малокрушлинецької сільської ради про схвалення проекту рішення "Про добровільне об`єднання територіальних громад", проект рішення Гавришівської сільської ради "Про добровільне об`єднання територіальних громад", додаток до цього рішення "План спільних заходів щодо добровільного об`єднання територіальних громад";

- рішення 24 сесії 7 скликання від 29.10.2018 Великокрушлинецької сільської ради про схвалення проекту рішення "Про добровільне об`єднання територіальних громад", проект рішення Гавришівської сільської ради "Про добровільне об`єднання територіальних громад", додаток до цього рішення "План спільних заходів щодо добровільного об`єднання територіальних громад";

- рішення 27 сесії 7 скликання від 25.10.2018 Стадницької сільської ради про схвалення проекту рішення "Про добровільне об`єднання територіальних громад", проект рішення Гавришівської сільської ради "Про добровільне об`єднання територіальних громад", додаток до цього рішення "План спільних заходів щодо добровільного об`єднання територіальних громад";

У зв`язку із відсутністю відповіді на направленні подання, представником позивача надіслано адвокатські запити стосовно надання висновку щодо відповідності проектів рішень Конституції та законам України.

26.11.2018 Вінницькою обласною державною адміністрацією надано відповідь на адвокатські запити у якій вказано, що схвалені проекти рішень зазначених громад знаходяться на опрацюванні.

29.11.2018 відповідно до інформації викладеної в листі за №01.01-67/7500 відповідач повідомив позивача про розгляд звернень №476 від 26.10.2018 та №492 від 29.10.2018, а також про надання висновку щодо відповідності Конституції та законам України проекту рішення сільської ради "Про добровільне об`єднання територіальних громад", схваленого рішенням 31 сесії сільської ради 7 скликання від 26.10.2018 та повідомив, що запропоноване об`єднання не передбачене перспективним планом формування територій громад області, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 №1076-р.

Відповідач зазначив, що вказане, в свою чергу, унеможливить здійснення державою фінансової підтримки добровільного об`єднання територіальних громад відповідно до умов та в порядку передбаченому Бюджетним кодексом України. Зважаючи на викладене, проект рішення повернуто на доопрацювання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до приписів частин 1-2 статті 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Органи виконавчої влади, їх посадові особи не мають права втручатися в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом.

Відносини, що виникають у процесі добровільного об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст регулює Закон України від 5 лютого 2015 року №157-VIIІ «Про добровільне об`єднання територіальних громад» (далі - Закон №157-VIIІ), яким встановлено порядок добровільного об`єднання територіальних громад.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону №157-VІІІ суб`єктами добровільного об`єднання територіальних громад є суміжні територіальні громади сіл, селищ, міст.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону №157-VІІІ передбачено, що сільський, селищний, міський голова після прийняття відповідною радою рішення про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад надсилає пропозицію про таке об`єднання сільському, селищному, міському голові суміжної територіальної громади.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону №157-VІІІ встановлено, що у разі прийняття рішення про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад сільський, селищний, міський голова, який ініціював об`єднання, приймає рішення про утворення спільної робочої групи з підготовки проектів рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад та інформує про це, зокрема, відповідну обласну державну адміністрацію.

Спільна робоча група готує проекти відповідних рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад.

За приписами ч. 2 ст. 7 Закону №157-VІІІ визначено, що сільські, селищні, міські голови забезпечують протягом 60 днів проведення обов`язкового громадського обговорення (громадські слухання, збори громадян, інші форми консультацій з громадськістю) підготовлених спільною робочою групою проектів рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад, за результатами якого сільські, селищні, міські голови вносять питання про його схвалення на розгляд сільських, селищних, міських рад.

Питання про схвалення проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад розглядається сільськими, селищними, міськими радами протягом 30 днів з дня його внесення на їх розгляд та з врахуванням результатів громадського обговорення.

Схвалені сільськими, селищними, міськими радами проекти рішень щодо добровільного об`єднання територіальних громад у п`ятиденний строк подаються, зокрема, обласній державній адміністрації для надання висновку щодо відповідності цього проекту Конституції та законам України - ч. 3 ст. 7 Закону №157-VІІІ.

Згідно до ч. 4 ст. 7 Закону №157-VІІІ обласна державна адміністрація протягом 10 робочих днів з дня отримання проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад готує відповідний висновок, що затверджується, зокрема, розпорядженням голови обласної державної адміністрації.

У разі відповідності проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад Конституції та законам України сільські, селищні, міські ради приймають рішення про добровільне об`єднання територіальних громад або про проведення місцевого референдуму щодо підтримки об`єднання територіальних громад - ч. 5 ст. 7 Закону №157-VІІІ.

Частиною 6 статті 7 Закону №157-VІІІ визначено, що у разі встановлення невідповідності проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад Конституції та законам України, зокрема, обласна державна адміністрація повертає його на доопрацювання у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 2 Закону №157-VІІ одним з головних принципів об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст є принцип добровільності, який передбачає утворення добровільного об`єднання територіальних громад в будь-якій конфігурації та з дотриманням умов добровільного об`єднання територіальних громад, встановлених статтею 4 вказаного Закону, яка має вказівки на відповідність перспективного плану при об`єднанні громад.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що формат добровільного об`єднання територіальних громад поза межами перспективного плану не суперечить вимогам Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" та не може бути підставою для повернення на доопрацювання проектів рішень.

Тому, судом першої інстанції правомірно визнано протиправними дії Вінницької обласної державної адміністрації щодо повернення Гавришівській сільській раді Вінницького району Вінницької області на доопрацювання проекту рішення про добровільне об`єднання територіальних громад з підстав, що викладені в листі від 29.11.2018 №01.01-67/7500 "Щодо добровільного об`єднання територіальних громад", оскільки відповідачем не встановлено невідповідності проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад Конституції та законам України.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи вимоги статті 7 Закону №157-VІІ, передбачено декілька можливих дій обласної державної адміністрації за результатами розгляду поданих документів, а саме надати висновок про відповідність поданих документів вимогам Закону та Конституції України або повернути їх на доопрацювання, якщо встановлено невідповідність проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад Конституції та законам України.

Однак, повертаючи листом від 29.11.2018 документи на доопрацювання, відповідачем не надано оцінки невідповідності проекту рішення щодо добровільного об`єднання територіальних громад Конституції та законам України, а тому останній має вчинити дії щодо розгляду питання відповідності Конституції та законам України, поданого Гавришівською сільською радою Вінницького району Вінницької області рішення 31 сесії 7 скликання від 26.10.2018 року "Про схвалення проекту рішення "Про добровільне об`єднання територіальних громад".

Доводи апеляційної скарги, що добровільне об`єднання територіальних громад не передбачене перспективним планом формування територій громад області, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 №1076-р, об`єднання територіальних громад поза перспективним планом формування територій громад, суперечитиме принципам зазначених у ч. 1 ст. 2 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", зокрема, щодо економічної ефективності та державної підтримки, зокрема, згідно Бюджетного кодексу України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Закон України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" не зобов`язує територіальні громади об`єднуватись лише відповідно до перспективного плану формування територій області і не встановлюють будь-яких обмежень, проте наявність об`єднаної територіальної громади в перспективному плані є підставою для отримання нею з боку держави відповідної фінансової підтримки.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи справу за наявними у ній і додатково поданими доказами, відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, щодо законності і обґрунтованості прийняття додаткового судового рішення від 19 квітня 2019 року, в межах доводів та вимог апеляційної скарги зазначає наступне.

Так, положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Приписами ст. 19 Закону № 5076-VI визначено, що видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1- 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).>

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В доводах апеляційної скарги відповідач вважає, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України не визначена можливість відшкодування, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень витрат на сплату

Однак, колегія суддів зауважує, що відповідач не врахував, що відповідно до п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова та службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень або наданні адміністративних послуг.

Приписами ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Однак, в даному випадку, має місце не спір про компетенцію сторін, а щодо правомірності дій відповідача у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України.

Тобто, Гавришівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, як юридична особа оскаржує дії (бездіяльність) суб`єкта владних повноважень - органу державної влади в особі Вінницької обласної державної адміністрації щодо оскарження його рішення (надання висновку щодо відповідності Конституції та законам України проекту рішення) про передачу на доопрацювання прийнятого позивачем рішення. Крім того, для розгляду таких спорів судом не встановлено інший порядок судового провадження, а також відсутні можливості щодо безоплатної допомоги при оскарженні спірних правовідносин.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно із свідоцтвом про зайняття адвокатською діяльністю №789 від 10.12.2012 Піпко Андрій Миколайович є особою, яка має право на зайняття адвокатською діяльністю.

18.09.2018 між Гавришівською сільською радою Вінницького району Вінницької області та адвокатським бюро "ПІПКО І ПАРТНЕРИ" в особі керуючого адвоката Піпко А.М. було укладено договір №1 про надання правничої допомоги. Відповідно до додаткової угоди №1 від 29.11.2018 до договору про надання правової допомоги №1 від 18.09.2018 сторони домовились викласти договір про надання правової допомоги в новій редакції від 29.11.2018.

Відповідно до договору №1 про надання правової допомоги від 29.11.2018, правова допомога полягає в здійсненні всіх видів адвокатської діяльності, зокрема: зборі та аналізі інформації, документів та матеріалів, що стосуються справи; наданні консультацій та роз`яснень з правових питань, що стосуються справи; складанні необхідних у справі процесуальних документів, копіюванні документів; виконанні погоджених сторонами окремих доручень клієнта у справі; представництві інтересів клієнта у справі.

Вказаним договором передбачено, що клієнт сплачує Адвокатському бюро "ПІПКО І ПАРТНЕРИ" гонорар за надання правової допомоги в розмірі 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи. Гранична сума гонорару складає 7048,00 грн., за надання правової допомоги гонорар сплачується таким чином: аванс 3524,00 грн. - протягом 5 днів з часу пред`явлення Адвокатським бюро рахунку.

29.12.2018 року позивач згідно рахунку № 29/12/18/1 від 29.12.2018 року сплатив на рахунок Адвокатського бюро «ПІПКО І ПАРТНЕРИ» за договором про надання правової допомоги 3524,00 грн., в підтвердження надано квитанцію від 29.12.2018 та меморіальним ордером від 29.12.2018.

Актом приймання-передачі наданих послуг № 1 від 26.03.2019 підтверджується виконання належним чином договору про надання правової допомоги № 1 від 29.11.2018.

Згідно рахунку №01/04/19/1 від 01.04.2019, позивачем сплачено гонорар в розмірі 1152,60 грн. як оплату за договором про надання правової допомоги №1 від 29.11.2018., що підтверджується наданою квитанцією від 01.04.2019.

Розмір витрат на правничу допомогу обраховано на підставі розрахунку часу, витраченого на надання правничої допомоги, а саме: складання позовної заяви (5 год. - 3524,00 грн.), участь судовому засіданні (1,5 год. - 1152,60 грн).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сплачена клієнтом сума в розмірі 4676,00 грн. відповідає і складає розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката відповідно до обсягу наданих послуг і виконаних робіт та підлягала стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача щодо понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується належними доказами.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Вінницької обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року та додаткове судове рішення від 19 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 серпня 2019 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.