Справа № 300/1316/19
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2019 р. справа № 300/1316/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням нового показника середньої заробітної плати в Україні за 2016 - 2018 роки, що складає 6188,89 грн. та зобов`язання призначити з 09.04.2019 пенсію за віком з більш раннього віку, передбачену ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2016 - 2018 роки, що складає 6188,89 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 позовну заяву залишено без руху.

Позивачем недоліки позовної заяви усунуті у строк визначений судом, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". З дня призначення пільгової пенсії позивач продовжував працювати. 26.03.2016 позивачу виповнилося 60 років і у нього виникло право на призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто набув право вибору пенсії (за віком на пільгових умовах за Списком №2 та за віком на загальних підставах). 09.04.2019 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та застосуванням нового показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в національній економіці України по документах, які знаходяться в пенсійній справі, а також додатково набутий страховий стаж та заробіток по даних персоніфікованого обліку застрахованих осіб. 23.04.2019 відповідач своїм листом за №40/Б-15/Р відмовив позивачу у задоволенні заяви. Дане рішення позивач вважає протиправним.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 замінено відповідача - Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

29.07.2019 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов. У даному відзиві, відповідач вважає, що його дії відповідають вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 з 27.03.2016 отримує пенсію за віком на пільгових умовах, як передбачено пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме для працівників, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ. Пенсію обчислено відповідно до статей 27-40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виходячи із страхового стажу та заробітку позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2013, 2014, 2015), що передують року звернення за призначенням пенсії в розмірі 3263,44 грн. Також зазначив, що з 01.10.2017 у зв`язку із внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" змінами до Закону, пенсії було перераховано із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014, 2015 та 2016 календарний рік в розмірі 3764,40 грн.

Зважаючи на вищевикладене, судом проведено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог статті 263 КАС України.

Згідно частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 (а.с. 10-11).

Позивач перебуває на обліку в Галицькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку, призначену на пільгових умовах по Списку № 2 у відповідності до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

09 квітня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до статей 26, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за документами, що знаходяться в матеріалах пенсійної справи із застосуванням нового показника середньомісячного заробітку в галузі національної економіки України, який застосовується для призначення пенсії у 2019 (а.с. 13).

Листом від 23.04.2019 за №40/Б-15/Р Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відповіли позивачу та повідомили про те, що позивачу з 27.03.2016 призначено пенсію за віком на пільгових умовах, згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме для працівників, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ. Пенсію обчислено відповідно до статей 27-40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виходячи із його страхового стажу та заробітку позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2013, 2014, 2015), що передують року звернення за призначенням пенсії в розмірі 3263,44 грн.

З 01.10.2017 у зв`язку із внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" змінами до Закону, пенсії було перераховано із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014, 2015 та 2016 календарний рік в розмірі 3764,40 грн.

Відповідно до пункту 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід) визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Отже, враховуючи наведене, вимоги позивача щодо призначення пенсії за віком та застосуванням показника середньомісячного заробітку, який враховується для призначення пенсії у 2019 є безпідставними (а.с. 14).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пунктом "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Таким чином, дія Закону України "Про пенсійне забезпечення" поширюється на визначення права особи на пенсію, тоді як умови виплати цієї пенсії регулюються нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній в постанові від 19.06.2018 по справі №185/866/17 (провадження №К/9901/23568/18).

Відповідно до пункту 2 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, призначення та виплата пенсії позивачу у березні 2016 року здійснювалася у відповідності до Закону №1058-ІV.

Положеннями частини першої статті 9 Закону №1058-ІV закріплено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону №1058-ІV передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-ІV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Приписи частини третьої статті 45 Закону № 1058-IVвизначають, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Вказане відповідає позиції, викладеній Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14 та Верховним Судом в постанові від 20 березня 2018 року по справі №336/368/16-а(2-а/336/59/16).

Водночас, позивач в позовній заяві стверджує, що він набув право на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону № 1058-IV, оскільки за таким призначенням він звернувся вперше.

Вказані доводи суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що статтею 13 Закону №1788-ХІІ для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку. Втім вид пенсії та порядок її призначення відповідає умовам, що визначені Законом № 1058-IV. Оскільки заява позивача до відповідача фактично стосувалась призначення йому того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена в 2016 році, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказана правова позиція суду узгоджується з судовими рішеннями Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №334/2653/17, від 19.06.2018 у справі №185/866/17, від 19.06.2018 у справі №334/1625/17, від 08.05.2018 у справі №337/1539/17(2-а/337/135/2017), від 02.05.2018 у справі №334/10787/15-а, від 15.05.2018 у справі №127/20271/17, від 20.03.2018 у справі №336/368/16-а та іншими.

Крім того судом встановлено, що з 01.10.2017 у зв`язку із внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" змінами до Закону, пенсії було перераховано із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014, 2015 та 2016 календарний рік в розмірі 3764,40 грн., тобто позивач був обізнаний про вид пенсії, яку він отримує.

Вказані обставини підтверджує те, що з березня 2016 року позивач отримував пенсію саме за віком, яку було призначено із зниженням пенсійного віку, в зв`язку з наявністю стажу роботи на посадах, передбачених Списком №2.

Посилання позивача на правову позицію висловлену Верховним Судом у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а суд вважає необґрунтованим, оскільки позивачу по справі №133/476/15-а призначено пенсію згідно Закону України "Про Пенсійне забезпечення" за вислугу років, в той же час, позивачу по справі №300/1316/19 призначено пенсію за віком.

За таких обставин, коли позивач реалізував право виходу на пенсію за віком, із зниженням пенсійного віку у 2016 році, то його звернення із заявою про призначення пенсії за віком на загальних умовах у 2019 році не може вважатись відстроченням виходу на пенсію за віком, оскільки з 2016 року по 2019 рік він вже отримував пенсію за віком, із зниженням пенсійного віку в зв`язку з наявністю стажу роботи на посадах, передбачених Списком №2.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 18.09.2018 по справі №336/4385/17 (2-а/336/421/2017) адміністративне провадження №К/9901/2275/18.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, щодо визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням виплат, з яких сплачені єдині внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням розміру грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з моменту призначення пенсії позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Суддя Микитюк Р.В.