Справа № 420/2270/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/2270/19

Категорія: 102080000 Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 22.04.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Приморського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зобов`язання внести зміни до запису про народження,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції (далі - ВДРАЦС ГТУЮ) в Одеській області, Приморського районного у м. Одесі ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області про зобов`язання Одеський міський ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 . №6107 складеного 11 липня 2013 року Одеським міським ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, а саме у "відомостях про батька" у графі "громадянство" зазначити "громадянин Російської Федерації".

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що факт батьківства ОСОБА_4 є достовірним та ніким не оскаржується, а відсутність запису про громадянства іноземної держави батька створює перешкоди для виїзду дитини за межі України для навчання та оздоровлення, оскільки в письмові дозволи батька, в такому випадку, на перетин кордону не передбачено законом України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеського міського ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, Приморського районного у м. Одесі ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області про зобов`язання Одеський міський ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області про зобов`язання внести зміни до запису про народження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт посилається на те, що завдання адміністративного суду у таких справах саме і полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення про відмову внести зміни до актового запису шляхом його доповнення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_4. народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Одеським міським ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області здійснено актовий запис №6107 від 11 липня 2018 року.

Згідно копії свідоцтва про народження, батьком є ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_1 , громадянка України, однак в свідоцтві про народження немає відомості про громадянство батька ОСОБА_4

ОСОБА_1 звернулася до Одеського міського ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області з метою внесення зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 . , №6107, складеного 11 липня 2013 року Одеським міським ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, а саме у "відомостях про батька" у графі "громадянство" зазначити "громадянин Російської Федерації".

За результатами розгляду звернення позивача, 06 квітня 2019 року в.о. начальника Одеського міського ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській надано висновок, яким відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану, оскільки заявницею не надано документи, які підтверджують громадянства батька дитини на момент державної реєстрації народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме паспорт або паспортний документ батька, що підтверджував законність перебування на території України, вважав неможливим задоволення прохання про внесення змін до актового запису про народження, а саме громадянства батька зазначити "Громадянин Російської Федерації".

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд вважає, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 4, 6-14, 19, 73, 74, 77, 78 КАС України, ч.ч.1, 2, 3 ст. 49 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", п.1.1. р.І Правилам внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п.п.1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року за №5 (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Так, відповідно до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , звернулася до Одеського міського ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області з метою внесення зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 . , №6107, складеного 11 липня 2013 року Одеським міським ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, а саме у "відомостях про батька" у графі "громадянство" зазначити "громадянин Російської Федерації" та отримала відмову органу реєстрації актів громадянського стану, у формі висновку від 06 квітня 2019 року.

Отже, спірні правовідносини пов`язані з відмовою відповідача внести зміни (зазначити у "відомостях про батька" у графі "громадянство" зазначити" громадянин Російської Федерації") до актового запису про народження ОСОБА_4 №6107, який відмінний від існуючого запису цивільного стану.

За правилами ч.ч.1, 2, 3 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"), тобто дій/подій, що впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі Правила № 96/5).

Пунктом 1.1. р.І Правил № 96/5 визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Пунктом 2.13 Правил №96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

У цій справі позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади немайнового права своєї дитини на відображення у актовому записі про своє народження інформації про громадянство батька, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.

При цьому, у позовній заяві відсутні доводи за ч.3 ст. 2 КАС України, щодо неправомірності вказаної відмови відповідача, а лише вимога позивача зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №425/2737/17 та від 23 січня 2019 року у справі №807/45/17, а також в постанові Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі №820/5198/16.

Також аналогічного правового висновку дійшла Велика Палати Верховного Суду у постановах від 14 листопада 2018 року у цивільній справі №425/2737/17 та від 29 травня 2019 року у цивільній справі № 398/4017/18.

Таким чином, ОСОБА_1 у даній справі, оскаржуючи відмову Одеського міського ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області щодо внесення зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 . , не просила визнати неправомірними дії відповідача, а мала намір вирішити питання про внесення змін щодо громадянства батька у вже існуючий запис про народження ОСОБА_4. , отже спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.2 ст.328, ст. 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 серпня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.