Справа № 0840/4062/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р. Справа № 0840/4062/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Пологівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Батрак Інна Володимирівна, місце складання м. Запоріжжя, повний текст складено 03.12.18 року по справі № 0840/4062/18

за позовом ОСОБА_1

до Пологівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Пологівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення з 30 травня 2018 року нарахування та виплати пенсії по інвалідності позивачу;

- зобов`язати відповідача поновити нарахування та виплату з 30 травня 2018 року пенсії по інвалідності позивачу, не припиняючи нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з 13.10.2005 перебуває на обліку як пенсіонер у Пологівському об`єднаному УПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію по інвалідності (ІІ група загального захворювання), призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що з травня 2011 року працював суддею Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, проте на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 15.05.2018 №1381/0/15-18 та наказу голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 №57-К його звільнено у відставку. Пояснює, що 30 травня 2018 року звернувся до відповідача про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», на що листом від 27.07.2018 №118/Б-7 повідомлено про призначення з 30 травня 2018 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а пенсія по інвалідності припинена. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі № 0840/4062/18 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Пологівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (70608, Запорізька область, м. Пологи, вул. Магістральна, буд. 245, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 з вересня 2004 року по травень 2011 року працював на посаді судді Пологівського районного суду Запорізької області, а з травня 2011 по 29.05.2018 - на посаді судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Також позивач є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, інвалідність встановлена безстроково, що підтверджено довідкою МСЕК АД № 152131. У зв`язку з встановленням інвалідності позивачу з 13.10.2005 призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 15.05.2018 №1381/0/15-18 та наказу голови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 №57-К позивача звільнено у відставку.

30 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Після виходу у відставку відповідачем за заявою позивача призначено щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці відповідно до розпорядження № 131051 від 07.06.2018, яке позивач отримує, а пенсія по інвалідності припинена.

На звернення позивача до відповідача з питання виплати пенсії по інвалідності листом № 118/Б-7 від 27.07.2017 Пологівське об`єднане УПФУ в Запорізькій області повідомлено позивача про відсутність підстав для виплати пенсії по інвалідності у зв`язку з призначенням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розмір якого є більшим, ніж пенсія по інвалідності.

Вважаючи дії відповідача щодо припинення з 30 травня 2018 року нарахування та виплати пенсії по інвалідності протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не було підстав, передбачених чинним законодавством, для відмови у виплаті позивачу пенсії по інвалідності, призначеної за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до законодавства про пенсійне забезпечення в Україні крім Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення належать, і закони, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 5 Закону № 1058-ІV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених зазначеним Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Пунктом 2 частини першої статті 8 Закону № 1058-ІV передбачено, що право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають лише особи, які не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел.

Згідно з частиною другою статті 10 цього Закону особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором: за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 1 ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних відносин) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання

Відповідно до частини другої цієї статті суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналіз вищевказаних правових норм свідчить про те, що статтею 142Закону № 2862-XII встановлено можливість вибору суддею, який пішов у відставку, одного з двох варіантів соціального забезпечення за настання зазначеного юридичного факту (оформлення виходу у відставку) - отримання пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону № 3723-XII, або неоподаткованого щомісячного довічного грошового утримання у відповідних відсотках (від 80 до 90 - залежно від стажу роботи на посаді судді) від заробітної плати працюючого на аналогічній посаді судді.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду в постанові від 20.11.2012 у справі № 21-360а12.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що особа, яка має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання та пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», повинна обрати, яке з видів забезпечення вона бажає отримувати.

Зважаючи на те, що позивачем обрано щомісячне довічне грошове утримання, позивач не має право одночасно з отриманням щомісячного довічного грошового утримання вимагати отримання пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що відповідач діяв у спосіб та в межах наданих законом повноважень, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів, приходить до висновку, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі № 0840/4062/18 прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Пологівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 по справі № 0840/4062/18 - скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Пологівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (70608, Запорізька область, м. Пологи, вул. Магістральна, буд. 245, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова