Справа № 1.380.2019.003215
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003215
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Коморний О.І.,

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Саган Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці ДФС.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 , в якій просить, визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості від 10.05.2019 року №UA209000/2019/000244/2.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_2 у австрійської фірми Atozcar «Marcin Grzelak» (Heiligenstader Lande 11a A-1190 Wien&Trillergasse 2c/l/46 A-1210 WIEN, Austria) придбав транспортний засіб марки AUDI модель А-6, VIN-код НОМЕР_1 за ціною 12500 Євро. У підтвердження цього факту купівлі-продажу продавцем видано рахунок-фактуру (інвойс) від 30.04.2019 року №2019-33, в якому вказано вартість зазначеного транспортного засобу в сумі 12500 Євро. Зазначає, що відповідно до даного рахунку 30.04.2019 року позивачем сплачено готівкові кошти в сумі 12500 Євро, що підтверджується змістом даної фактури, а також дублікатом касового чеку від 30.04.2019 року №00032. Позивач вказує, що 04.05.2019 року декларантом фірми ANMAR FHU TRANSPORT MIEDZYNARODOWY (35-700 ш. GRUNWALDSKA 50A/29, Przemysl, PL) на території Республіки Польща була оформлена експортна митна декларація на вивезення з Європейського Союзу транспортного засобу марки AUDI модель А-6, VIN-код НОМЕР_1 , а саме: (MRN) №19PL402010E0492890, у якій відображено, що вартість експортованого автомобіля, марки AUDI модель А-6, VIN-код НОМЕР_1 становить 53438 польських злотих, що по курсу становить 12500 Євро. Позивач зазначає, що до Львівської митниці ДФС 06.05.2019 року декларантом подано до митного контролю митну декларацію № UA209190/2019/035934 на товар «легковий автомобіль, що був у використанні, призначений для перевезення пасажирів марки: AUDI, модель: А-6, номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: немає даних, двигун - дизель, об`єм двигуна - 1968 см3, потужність - 140 кВт, колір - чорний, кількість місць - 5, кількість дверей - 4, повна маса - 2355 кг., кузов - седан, рік випуску - 2016, модельний рік - 2016, дата введення в експлуатацію - 19.04.2016», у якій заявлено митну вартість 12500 Євро в еквіваленті у гривнях. Сума податків, що підлягали до сплати становила 128619,69 гривні (інформація відображена у графі 47 та графі В даної митної декларації). Вказує, що відповідач надіслав декларанту два повідомлення про необхідне подання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару. Позивач зазначає, що надав митному органу висновок про якісні та вартісні характеристики товарів №17366 від 07.05.2019 та офіційно завірені переклади поданих товаросупровідних документів. Вважає, що Львівською митницею ДФС безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості від 10.05.2019 року № UA209000/2019/000244/2, яким визначено вартість імпортованого автомобіля як 18300 Євро за 6 (резервним) методом митної вартості. Позивач вважає рішення відповідача неправомірним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач позов не визнав, долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідно до методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 11.09.15 № 689, у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки при перевірці поданої декларації та документів, долучених до декларації, відповідачем встановлено розбіжності числових значень складових митної вартості та відсутність всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплаченою, або підлягала сплаті за оцінюваний товар. Також зазначає, що за власним бажанням декларантом було надано до митного оформлення копію декларації, видану митними органами Республіки Польща № 19PL402010Е0492890, проте зазначена декларація заповнена некоректно, а саме: у графі «відправник» та «отримувач» зазначена одна і та сама особа ОСОБА_2 , отже, зазначений документ не може бути прийнятий до уваги для підтвердження заявленого рівня митної вартості. Вказує, що додатково був наданий висновок про якісні та вартісні характеристики товару від 07.05.2019 № 17366, однак зазначений висновок виданий з порушенням методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Відповідно до п.5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ експерт повинен установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Фотографії які підтверджують правомірність використання коефіцієнтів додаткового зменшення вартості ТЗ до митного оформлення не подавались. Інших додаткових документів, згідно з переліком вимоги, які б підтвердили заявлену митну вартість даного автомобіля, декларантом не надано. Також вказує, що джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості від 10.05.2019 №UA209000/2019/000244/2 використано рівень ціни, за який транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначений за результатами спрацювання АСАУР - 18300,00 EUR. Зважаючи на викладене, Львівська митниця ДФС вважає, що рішення про коригування митної вартості товару від 10.05.2019 №UA209000/2019/000244/2 прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Позивач 31.07.2019 подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що в оскаржуваному рішенні про корегування відповідач посилається лише на методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 11.09.15 №689. Покликається на постанови Верховного суду від 16.04.2019 року, де у мотивувальній частині по справі №815/6698/17 викладений висновок, що безпідставними є посилання митного органу на Методичні рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 11.09.15 №689, з огляду на те, що вони не є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, оскільки не пройшли реєстрацію в Міністерстві юстиції України, а відтак не є джерелом права відповідно до ч.2 ст.7 КАС України. Також зазначає, що Тимчасовий порядок виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, затвердженого постановою КМ України №1077 від 12.12.2018 року, не міг застосовуватися до позивача, оскільки транспортний засіб прибав у квітні 2019 року, а порядок використовувався для періоду ввезення або транзиту товару з 01.01.2015 року до 25.11.2018 року. Разом з тим зазначає, що законом не передбачено співставлення заявленої декларантом вартості товару із тією, що генерується АСАУР ДФС, як методу перевірки правильності визначення заявленої вартості. Також позивач зазначає, що відповідач жодним чином не повідомив які саме додаткові документи необхідно подати для підтвердження вартості товару, а також не вказав з яких підстав відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, необхідно такі подати. Щодо тверджень відповідача, що до митного оформлення подано експортну декларацію країни відправлення, яку ним контролюючим органом не прийнято до уваги у зв`язку з зазначенням однієї і тієї ж особи у графах 2 та 8 декларації зазначає, що позивач вже придбав транспортний засіб за кордоном та самостійно його вивозив, як власник. Оскільки транспортний засіб виїхав за межі Євросоюзу без заперечень з боку контролюючих органів, то жодні порушення в ході заповнення експортної декларації відсутні.

Ухвалою суду від 05.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються,

встановив:

ОСОБА_2 придбав у австрійської фірми Atozcar «Marcin Grzelak» (Heiligenstader Lande 11a A-1190 Wien&Trillergasse 2c/l/46 A-1210 WIEN, Austria) транспортний засіб марки AUDI модель А-6, VIN-код НОМЕР_1 за ціною 12500 Євро. У підтвердження цього факту купівлі-продажу продавцем видано рахунок-фактуру (інвойс) від 30.04.2019 року №2019-33, в якому вказано вартість зазначеного транспортного засобу в сумі 12500 Євро. Відповідно до даного рахунку 30.04.2019 року сплачені готівкові кошти в сумі 12500 Євро, що підтверджується змістом даної фактури, а також дублікатом касового чеку від 30.04.2019 року №00032. (а.с.18-19)

04.05.2019 року декларантом фірми ANMAR FHU TRANSPORT MIEDZYNARODOWY (35-700 ш. GRUNWALDSKA 50A/29, Przemysl, PL) на території Республіки Польща оформлена експортна митна декларація на вивезення з Європейського Союзу транспортного засобу марки AUDI модель А-6, VIN-код НОМЕР_1 , а саме: (MRN) №19PL402010E0492890, у якій відображено, що вартість експортованого автомобіля, марки AUDI модель А-6, VIN-код НОМЕР_1 становить 53438 польських злотих, що по курсу становить 12500 Євро. (а.с.20)

06.05.2019 року декларантом подано до митного контролю Львівської митниці ДФС митну декларацію № UA209190/2019/035934 на товар - «Легковий автомобіль, що був у використанні, призначений для перевезення пасажирів марки: AUDI, модель: А-6, номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: немає даних, двигун - дизель, об`єм двигуна - 1968 см3, потужність - 140 кВт, колір - чорний, кількість місць - 5, кількість дверей - 4, повна маса - 2355 кг., кузов - седан, рік випуску - 2016, модельний рік - 2016, дата введення в експлуатацію - 19.04.2016», у якій заявлено митну вартість 12500 Євро в еквіваленті у гривнях. Сума податків, що підлягали до сплати становила 128619,69 гривні (інформація відображена у графі 47 та графі В даної митної декларації). (а.с.21)

Відповідач 06.05.2019 року надіслав декларанту повідомлення наступного змісту: «Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VII необхідне подання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару:- якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару -висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару». (а.с.22)

07.05.2019 року відповідач також надіслав повідомлення: «Відповідно до ст. 254 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VII прошу надати офіційно завірені переклади поданих товаросупровідних документів».

Львівською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості від 10.05.2019 року № UA209000/2019/000244/2, яким визначено вартість імпортованого автомобіля як 18300 Євро за резервним методом митної вартості. (а.с.26-27)

У графі 33 рішення про коригування, що містить назву «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» відповідач зазначив : «Відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 11.09.15 №689 та постанови КМУ №1077 від 12.12.2018 у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу, яка згенерована АСАУР ДФС та складає 18300,00 Євро. Касові або товарні чеки до митного оформлення не подавались (ст.368 МКУ). Відповідно до п.5.5 Методики Товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 під час технічного огляду КТЗ експерт повинен установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Фотографії, які підтверджують правомірність використання коефіцієнтів додаткового зменшення вартості ТЗ до митного оформлення не подавались. Проведено консультації з декларантом згідно ст. 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (стаття 60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (стаття 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Митну вартість визначено за резервним методом у зв`язку з наявністю у митного органу цінової інформації з системи АС АУР ДФС. Виходячи із вищезазначеного, митна вартість товару становитиме 18300,00 Євро. Джерелом інформації для визначення митної вартості використано середню ціну, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначену за результатами спрацювання АС АУР».

На підставі рішення про коригування, Львівською митницею ДФС видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00648. У картці відмови визначено: «повідомляє про відмову у прийнятті митної декларації або документа, що її заміняє, з таких причин : Неможливість завершення митного оформлення, по причині необхідності внесення змін у гр. 12,45 МД, (у зв`язку із коригуванням митної вартості товару № 1 після прийняття Рішення про коригування митної вартості товару № UA209000/2019/000244/2 від 10.05.2019). Декларантом порушено умови декларування, передбачені п. 1, п. 8 ст. 257 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 та наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» від 30.05.2012 № 651, невірно розраховано митну вартість, неправильно заповнена графа 12,45, ВМД, МКУ № 4495-VI від 13.03.2012 ст. 54 ,п. 6, п.п. 1. 2. Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Необхідно подати нову митну декларацію, з дотриманням вимог ч.2 ст. 263 МКУ та з урахуванням причин відмови, а саме слід вірно вказати митну вартість товару із внесенням змін у гр. 12, 45 МД, відповідно до Рішення про коригування митної вартості товару № UA209000/2019/000244/2 від 10.05.2019 року». (а.с. 28-29)

На виконання вимог рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер № UA209190/2019/037315, та 13.05.2019 вона була оформлена Львівською митницею ДФС у митному відношенні в порядку статті 55 Митного кодексу України. (а.с. 30 -31)

Судом встановлено, що за даною митною декларацією позивачем сплачено податків у сумі 183444 гривень, (інформація відображена у графі 47 та графі В даної митної декларації).

12.06.2019 року керуючись п.8 статті 55 Митного кодексу України позивач подав письмову заяву до Львівської митниці ДФС з проханням винести у відповідності до п.9 статті 55 Митного кодексу України письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості, скасувати рішення про коригування митної вартості від 10.05.2019 року № UA 209000/2019/000244/2 та повернути (вивільнити) фінансову гарантію у розмірі 54824,31 гривень, та для підтвердження митної вартості додано наступні додаткові документи:

1) Копію дублікату касового чеку (Bonnummer: 00032 Beleg (Duplikat)) від 30.04.2019 року №00032 з перекладом на українську мову, у якому зазначено, що вартість автомобіля становить 12500 Євро, а спосіб оплати загальної вартості експортованого автомобіля, марки AUDI модель А-6, VIN-код НОМЕР_1 є готівка; (а.с.19)

2) Копію висновку експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №17366 від 07.05.2019 року, згідно якого вартість автомобіля, марки AUDI модель А-6, VIN-код НОМЕР_1 на момент виконання дослідження становить 12412,50 Євро. (а.с.33-37)

Листом від 21.06.2019 року № 2702/ДЗН/13-70-319/38 Львівська митниця ДФС залишила без задоволення вказану заяву. (а.с.38-39)

Позивач, не погодившись із рішенням відповідача про коригування митної вартості, звернувся із даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів.

При вирішенні спору по суті суд керувався наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до ч. 2 цієї статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно із ч. ч. 3-6 ст. 57 МК України Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч.1 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до 4-5 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За приписами ч. 1, 2, 4 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Митним органом відмовлено в прийнятті митної декларації та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 10.05.2019 року № UA209000/2019/000244/2 з підстав того, що не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу, яка згенерована АСУР ДФС та складає 18300,00 євро.

Зі змісту Карти відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00648 встановлено, що позивачем подавалися наступні документи : рахунок-фактуру (інвойс) №2019-33 від 30.04.2019, акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA209020/2019/21960 від 04.05.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 19.04.2016, договір про надання послуг митного брокера №211/2019-Т від 03.05.2019, інші некласифіковані документи: копія митної декларації країни відправлення 19PL402010Е0492890 від 04.05.2019, паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону НОМЕР_4 від 21.04.2016, паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного проживання на території України серії КЛ 075750 від 01.07.2015, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA209190/2019/035934 від 06.05.2019.

Як встановлено з матеріалів справи, декларантом надано до митного органу митну декларацію № UA209190/2019/035934 із зазначенням ціни товару 12500 євро та на підтвердження ціни також надано, зокрема рахунок-фактура (інвойс) №2019-33 від 30.04.2019, експортну декларацію 19PL402010Е0492890 від 04.05.2019 де вказано вартість придбавання автомобіля.

Суд також погоджується з твердженням позивача, що до митного оформлення подано експортну декларацію країни відправлення із зазначенням однієї і тієї ж особи у графах 2 та 8 декларації, оскільки позивач вже придбав транспортний засіб за кордоном та самостійно його вивозив, як власник. Зважаючи на те, що транспортний засіб виїхав за межі Євросоюзу без заперечень з боку контролюючих органів, то жодні порушення в ході заповнення експортної декларації відсутні.

Разом з тим, посадовою особою Львівської митниці ДФС, під час проведення митного огляду транспортного засобу, у додатковому аркуші до Акту про проведення митного огляду товарів від 04.05.2019 року № UA209020/2019/21960 зазначено: «Авто після ДТП наявні пошкодження лакофарбового покриття з вм`ятинами та деформаціями по кузову т/з: передній та задній бампери, переднє праве крило, передня ліва дверка, лівий та правий пороги, капот, заднє ліве крило, розбито лобове скло. Відсутні: переднє ліве крило, передня ліва фара та оздоблювані елементи кузова. Пошкоджений та забруднений салон оббивка сидінь, дверей та даху, спрацьовані подушки безпеки». Зазначена інформація завірена особистим митним забезпеченням інспектора Львівської митниці ДФС, який безпосередньо здійснював митні формальності у відповідності до статті 338 Митного кодексу України. (а.с.24-25)

Судом встановлено з долучених до матеріалів справи фотографій транспортного засобу, що такий значно пошкоджений.

Також, суд звертає увагу відповідача, що пробіг автомобіля є досить значним, оскільки станом на 04.05.2019 року становив 201054 км.

Таким чином, на переконання суду, декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною рахунку рахунок-фактуру (інвойс) №2019-33 від 30.04.2019.

Відтак, подані 06.05.2019 декларантом позивача до митного оформлення документи, а саме декларація митної вартості та рахунок-фактура (інвойс), за назвою і змістом відповідали вимогам пунктів 1, 3 ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 10.05.2019 року № UA209000/2019/000244/2 з підстав того, що відповідачем знайдено розбіжності в вартості автомобіля в поданих документах, однак не взято до уваги, що на час подання митної декларації № UA209190/2019/035934 від 06.05.2019 рахунок-фактура (інвойс) №2019-33 від 30.04.2019 є тим документом, що виданий продавцем фірмою Atozcar «Marcin Grzelak» (Heiligenstader Lande 11a A-1190 Wien&Trillergasse 2c/l/46 A-1210 WIEN, Austria) і який засвідчує дійсну вартість придбаного автомобіля в сумі 12500,00 євро.

Відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував зміст рахунку-фактури (інвойс) від 30.04.2019, в тому числі будь-які відомості щодо підтвердження чи не підтвердження обставини відчуження позивачу продавцем автомобіля та отримання або не отримання від позивача коштів в сумі 12500,00 євро та/або іншої суми за відчужений вказаний транспортний засіб.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.02.2018 за результатом розгляду справи №809/1884/16, посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Більше того, 12.06.2019 року позивач подав письмову заяву до Львівської митниці ДФС та для підтвердження митної вартості додано додаткові документи, що також містяться в матеріалах справи, а саме : копію дублікату касового чеку (Bonnummer: 00032 Beleg (Duplikat)) від 30.04.2019 року №00032 з перекладом на українську мову, у якому зазначено, що вартість автомобіля становить 12500 Євро, а спосіб оплати загальної вартості експортованого автомобіля, марки AUDI модель А-6, VIN-код НОМЕР_1 є готівка (а.с.19) та копію висновку експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №17366 від 07.05.2019 року, згідно якого вартість автомобіля, марки AUDI модель А-6, VIN-код НОМЕР_1 на момент виконання дослідження становить 12412,50 Євро. (а.с.33-37)

Відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, митна вартість транспортного засобу визначена за резервним методом у зв`язку з наявністю у митного органу цінової інформації з системи АСАУР ДФС. Другий та третій метод не застосовані у зв`язку з відсутністю в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; четвертий та п`ятий метод не застосовані з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів.

Суд зазначає, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також: не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2019 в справі №805/2713/16-а.

Суд зазначає, що під час розгляду справи, відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу та протиправність прийнятого митницею рішення та, на підставі такого, картки відмови у прийнятті митної декларації.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку що оскаржуване рішення відповідача прийняте не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, не обґрунтовано, без з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а відповідно підлягає скасуванню.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленим статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем доводи позовної заяви не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257- 262 КАС України, суд -

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості від 10.05.2019 року №UA209000/2019/000244/2.

3. Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) з Львівської митниці ДФС (вул. Костюшка 1, м. Львів; ), за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 05.08.2019 року.

Суддя Коморний О.І.