Справа № 522/11335/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/11335/19

Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П.

Місце та час укладення судового рішення « 17:23», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 09.07.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Синіговець А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Стельмаха О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, -

В С Т А Н О В И В:

08.07.2019р. Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про затримання громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 08.01.2020р. з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідач проживає в Україні без документів на право проживання, порушує міграційне законодавство України, ухиляється від добровільного виїзду за межі України у визначений ДМС термін, а тому вона має бути примусово повернута разом з дітьми до країни походження.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2019р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 27.06.2019р. громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рн. здійснила спробу перетинання державного кордону із України в Угорщину поза межами пунктів пропуску через державний кордон України у складі групи осіб, на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби «Косине» відділу прикордонної служби «Лужанка» Мукачівського прикордонного загону.

Рішенням начальника Мукачівського прикордонного загону від 30.06.2019р. про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянку Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано її покинути територію України у термін до 05.07.2019р. /а.с.9/

08.07.2019р. співробітниками Державної прикордонної служби України до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області доставлено особу без документів, яка назвалась громадянкою Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.07.2019р. головним спеціалістом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області складено протокол №000237 про адміністративне затримання за ч.2 ст.203, ч.11 ст.259 КУпАП для встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. /а.с.19/

Протоколом про адміністративне правопорушення від 08.07.2019р. ПР МОД 009488 встановлено, що громадянкою Афганістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 порушено правила перебування іноземців на території України, а саме ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування в Україні, за що передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст.203 КУпАП. /а.с.20/

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 08.07.2019р. ПН МОД 009488, відповідно до ч.1 ст.203 КУпАП накладено на громадянку Афганістану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700грн. /а.с.21/

Враховуючи, що до 05.07.2019 року громадянка Афганістану ОСОБА_2 разом з дітьми країну не покинула, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в день притягнення її до адміністративної відповідальності, звернулось до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Спірні правовідносини, які виникли в даній справі регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011р. №3773-VІ (надалі Закон №3773).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону №3773 іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п.14 ст.1 Закону №3773, нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №3773 «іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України)…».

Відповідно до статті 30 Закону №3773 центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Тобто, аналіз викладеної норми дає підстави дійти висновку, що однією з підстав для примусового видворення з України іноземця, на підставі прийнятої постанови адміністративного суду, є рішення про примусове повернення, яке не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин.

Так, рішенням начальника Мукачівського прикордонного загону від 30.06.2019р. про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянку Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано її покинути територію України у термін до 05.07.2019р.

Однак, станом на 08.07.2019р. (день притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП) громадянка Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 разом з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не виконала вищезазначене рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 30.06.2019р.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 ст.16 Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 ст.4 Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2 - 14 цієї статті, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

За змістом пункту 2 ст.25 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Проаналізувавши всі обставини перебування відповідача на території України колегія суддів вважає, що відомості про перебування на території України громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 разом з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на законних підставах відсутні, що вказує на порушення Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; відповідач була затримана співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме ухилення від виїзду після визначеного рішенням про примусове повернення строку; на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції у відповідача відсутній паспортний документ та підстави на право проживання в Україні, обов`язкова наявність яких визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Частиною 1 ст. 289 КАС України встановлено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з п.27 ч.1 ст.1 Закону №3773 пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки є підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, що підтверджується її ухиленням від добровільного виїзду до країни походження.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 271, 289 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.