Справа № 0440/6609/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6609/18

головуючий суддя І інстанції - Бондар М.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного підприємства «ТРИАДА» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року в адміністративній справі № 0440/6609/18 за позовом Приватного підприємства «ТРИАДА» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування пунктів припису,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ТРИАДА» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування п.1-14, 16-20 припису Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 23.08.2018 року № 4-8721-5-3.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року адміністративний позов Приватного підприємства «ТРИАДА» було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункти 6, 7, 8, 13, 14, 19 припису Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 23.08.2018 року №4-8721-5-3.

У задоволенні іншої частини позову було відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство «ТРИАДА», звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено та в цій частині прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що пункти 1, 2, 3, 4, 5, 9, 10, 11, 12, 16, 17, 18, 20 оскаржуваного припису були прийняті відповідачем необгрунтовано та з порушенням приписів чинного законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача на адресу суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки відповідачем не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги позивача.

Представники позивача в судовому засіданні просили задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, ПП «ТРИАДА» зареєстровано як юридична особа 21.05.2001 року. Основним видом діяльності позивача є оптова торгівля металами та металевими рудами.

ПП «ТРИАДА» на підставі договору оренду від 07.05.2018 року №2/7-05 здійснює підприємницьку діяльність в орендованому приміщенні по АДРЕСА_1 , яке складається з офісних приміщень загальною площею 41,0 м.кв. та складського приміщення загальною площею 999 кв.м.

Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області протягом 13-17.08.2018 року проведено планову перевірку ПП «ТРИАДА», за наслідком якої складено акт № 421/5/18 від 17.08.2018 року, в якому встановлені наступні порушення:

- фактично за вищевказаною адресою підприємством здійснюється складування металевої продукції (труб). В цеху в наявності наступне обладнання для обробки різки металу, а саме, дискова пила та стрічкопильний верстат. Проектна документація з розділом ОВНС, погоджена у відповідності до вимог законодавства на підприємстві відсутня;

- вищезазначене обладнання є джерелами утворення викидів забруднюючих речовин. Інвентаризація джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відсутня, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відсутній, статзвітність по формі 2-ТП (повітря) не складається, журнали первинної облікової документації у сфері охорони атмосферного повітря не ведуться, розрахунок податкового зобов`язання з екологічного податку не здійснюється;

- журнали первинного обліку у сфері охорони водних ресурсів не ведуться;

- інвентаризація відходів, що утворюються при діяльності підприємства відсутня, норми утворення, склад, властивості та ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища не визначено, технічні паспорти відходів відсутні, статзвітність щодо поводження з відходами не ведеться, декларація про утворення відходів не складається. Первинний поточний облік кількості відходів, які утворюються на підприємстві (за формою 1-ВТ) ведеться не в повному обсязі та не у відповідності до вимог затвердженої Інструкції;

- на момент перевірки договори на передачу відходів для подальшої утилізації та видалення відсутні. Акти виконаних робіт відсутні. Інформація і документи щодо місць видалення відходів підприємства на розгляд не надано;

- моніторинг місць утворення і зберігання відходів не здійснюється;

- матеріали ідентифікації підприємства, як об`єкта підвищеної небезпеки по формі ОПН-1 та плани ліквідації та локалізації аварійних ситуацій відсутні.

23.08.2018 року посадовою особою відповідача винесено припис № 4-8721-5-3, в якому позивача зобов`язано вчинити наступні дії:

1. До 01.12.2018 року розробити та погодити у встановленому законодавством порядку проектну документацію з розділом ОВНС на влаштування в цеху обладнання для обробки різки металу.

2. До 01.12.2018 року розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

3. До 01.12.2018 року отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

4. До 23.08.2018 року не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин без дозволу на викиди.

5. До 01.10.2018 року організувати ведення первинного обліку у сфері охорони атмосферного повітря.

6. До 20.11.2018 року забезпечити здійснення розрахунку податкового зобов`язання з екологічного податку.

7. До 20.01.2019 року забезпечити складання та подання статистичної звітності;

8. До 01.10.2018 року організувати ведення первинного обліку в частині охорони водних ресурсів.

9. До 01.12.2018 року розробити інвентаризацію відходів.

10. До 01.12.2018 року визначити склад і властивості всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства, та ступінь їх небезпечності для навколишнього середовища та здоров`я людини.

11. До 01.12.2018 року розробити згідно вимог законодавства нормативи граничних показників утворення всіх видів відходів у технологічних процесах та нормативи питомих показників утворення всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства.

12. До 01.12.2018 року розробити технічні паспорти відходів (ТПВ) та погодити у відповідності до вимог законодавства.

13. До 20.01.2019 року забезпечити складання та подання статистичної звітності у сфері поводження з відходами.

14. До 20.01.2019 року забезпечити складання та подання декларації про утворення відходів.

15. До 01.11.2018 року організувати ведення первинного поточного обліку кількості відходів, що утворюються на підприємстві за формою 1-ВТ в повному обсязі та у відповідності до вимог законодавства.

16. До 01.11.2018 року вжити заходи до максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів.

17. До 01.11.2018 року забезпечити зберігання та видалення відходів у відповідності до вимог законодавства.

18. До 01.12.2018 року запровадити здійснення моніторингу місць утворення та зберігання відходів.

19. До 01.12.2018 року провести ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки.

20. До 01.12.2018 року розробити та погодити згідно вимог законодавства плани ліквідації та локалізації аварійних ситуацій.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття пунктів 1-14, 16-20 вказаного припису № 4-8721-5-3, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пункти 1, 2, 3, 4, 5, 9, 10, 11, 12, 16, 17, 18, 20 оскаржуваного припису були прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбаченні чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як свідчать встановлені обставини справи, пунктом 1 припису зобов`язано позивача до 01.12.2018 року розробити та погодити у встановленому законодавством порядку проектну документацію з розділом ОВНС на влаштування в цеху обладнання для обробки різки металу. В розділі «обгрунтування» спірного припису зазначено про порушення ст. 51 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Оцінці впливу на довкілля не підлягає планована діяльність, спрямована виключно на забезпечення оборони держави, ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій, наслідків антитерористичної операції на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає виробництво та обробку металу: установки для випалювання або агломерації металевих руд (у тому числі сульфідної руди); установки для обробки чорних металів: стани гарячої прокатки продуктивністю, що перевищує 20 тонн сирої сталі за годину; ковальські молоти, енергетична потужність яких перевищує 50 кілоджоулів на молот, а потужність теплового споживання перевищує 20 мегават; нанесення захисних розпилених металевих покриттів з подачею сирої сталі продуктивністю, що перевищує 2 тонни за годину; установки для виплавляння, включаючи легування сплавів, кольорових металів, у тому числі рекуперованих продуктів (рафінування, ливарне виробництво тощо), плавильною продуктивністю, що перевищує 4 тонни на добу для свинцю та кадмію або 20 тонн на добу для інших металів; установки для поверхневої обробки металів у чанах з пластичних матеріалів з використанням електролітичних або хімічних процесів, якщо об`єм переробного технологічного чана перевищує 30 кубічних метрів; виробництво і складання автомобілів, виробництво двигунів; верфі; підприємства з виготовлення і ремонту літаків; виробництво і ремонт залізничного рухомого складу та устаткування для інфраструктури залізничного транспорту; штампування з використанням вибухових речовин.

Приписами ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.

Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов`язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.

Проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей.

Оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об`єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об`єктів на навколишнє природне середовище.

Підприємства, установи та організації, які розміщують, проектують, будують, реконструюють, технічно переозброюють, вводять в дію підприємства, споруди та інші об`єкти, а також проводять дослідну діяльність, що за їх оцінкою може негативно вплинути на стан навколишнього природного середовища, подають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, спеціальну заяву про це.

Забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об`єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач дійшов висновку щодо наявності у позивача обов`язку розробити та погодити у встановленому законодавством порядку проектну документацію з розділом ОВНС з огляду на наявність в цеху позивача обладнання для обробки та різки металу, а саме: дискова пила та стрічкопильний верстат.

Між тим, у відповідності до розділу 4 «Терміни та визначення понять» Національного класифікатора України класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010, затвердженого наказом Держспожистандарту Українив від 11.10.2010 року № 457, оброблення - це процес, який виконують, щоб зберегти певні види продукції, надати їм деяких властивостей або запобігти шкідливому впливові, який може виявлятися внаслідок їх використання (наприклад, оброблення сільськогосподарських культур, деревини, металів або оброблення відходів).

Згідно п. 1.8 Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, затвердженої наказом Міністерства охорони Навколишнього природного середовища України від 09.03.2006 № 108, технологічний процес - це частина виробничого процесу, яка складається з дій, спрямованих на зміну та (чи) визначення стану предмета праці

Виробничий процес - систематичне та цілеспрямоване змінювання в часі та просторі кількісних та якісних характеристик засобів виробництва і робочої сили для отримання готової продукції з вихідної сировини згідно із заданою програмою.

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Приватного підприємства «Триада» є оптова торгівля металами та металевими рудами.

При цьому, відомостей про здійснення позивачем діяльності пов`язаної зі здійсненням технологічного процесу, формуванням готової продукції, вказаний витяг не містить.

Також, доказів здійснення позивачем діяльності пов`язаної зі здійсненням саме технологічного процесу відповідачем, всупереч приписам ст. 77 КАС України, до суду надано не було.

Таким чином, з огляду на вказані обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо протиправності прийняття відповідачем пункту 1 оскаржуваного припису та необхідності його скасування.

Що стосується обґрунтованості прийняття відповідачем пунктів 2, 3, 4, 5 спірного припису, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що пунктами 2, 3, 4 та 5 припису зобов`язано ПП «ТРИАДА» до 01.12.2018 року розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; до 23.08.2018 року не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин без дозволу на викиди; до 01.10.2018 року організувати ведення первинного обліку у сфері охорони атмосферного повітря. В обґрунтування порушення зазначено статті 10, 11 Закону України „Про охорону атмосферного повітря".

Так, відповідно до статті 1 Закону України „Про охорону атмосферного повітря" викид - це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані:

здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо;

вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів;

забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів;

здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік;

заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря;

забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок;

забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин;

використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел;

здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря;

своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

За приписами п.1.14.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентирізації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Мінекобезпеки від 10.02.1995 року № 7, стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Отже, зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що підставою для покладення на підприємства, установи, організації обов`язку по отриманню дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря є наявність у останніх стаціонарних джерел забруднення атмосфери.

Як вбачається з акту перевірки, на переконання відповідача, наявні у позивача дискова пила та стрічкопильний верстат є джерелами викидів забруднюючих речовин.

Між тим, відомостей, які б підтверджували факт здійснення викидів наявними у позивача дисковою пилою та стрічкопильним верстатом відповідачем в акті перевірки не зазначено.

Вказані докази відповідачем до суду також надані не були.

Таким чином, з огляду на вказані обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо протиправності прийняття відповідачем пунктів 2, 3, 4, 5 оскаржуваного припису та необхідності скасування останніх.

Відносно обґрунтованості прийняття відповідачем пунктів 9, 10, 11 та 12 спірного припису, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктами 9, 10, 11 та 12 припису зобов`язано ПП «ТРИАДА» до 01.12.2018 року розробити інвентаризацію відходів, визначити склад і властивості всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства, та ступінь їх небезпечності для навколишнього середовища та здоров`я людини, розробити згідно вимог законодавства нормативи граничних показників утворення всіх видів відходів у технологічних процесах та нормативи питомих показників утворення всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства; розробити технічні паспорти відходів (ТПВ) та погодити у відповідності до вимог законодавства. В обґрунтування порушення зазначено статті 7, 17, 26 Закону України „Про відходи", постанова Кабінету Міністрів України від 01.11.1999 року № 2034.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відходи" відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про відходи» у сфері поводження з відходами встановлюються такі нормативи: граничні показники утворення відходів у технологічних процесах; питомі показники утворення відходів, використання та втрат сировини у технологічних процесах; інші нормативи, передбачені законодавством.

Нормативи у сфері поводження з відходами, розробляються відповідними міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями за погодженням із уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами.

Відповідно до п. 8 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.1999 року № 2034, інвентаризація відходів проводиться на загальних методологічних засадах відповідно до законодавства.

Згідно п. 9 Порядку № 2034, паспортизація відходів ведеться підприємствами з метою їх вичерпної ідентифікації та визначення оптимальних шляхів поводження з ними.

Паспортизація відходів передбачає складення і ведення паспортів відходів, паспортів місць видалення відходів, реєстрових карт об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів відповідно до державного класифікатора ДК 005-96 "Класифікатор відходів" та номенклатури відходів.

Форми паспортів відходів та інструкції щодо їх ведення розробляються Мінприроди за участю інших заінтересованих центральних органів виконавчої влади і затверджуються ним за погодженням з МОЗ.

Між тим, на даний час нормативно-правовий акт, який би регламентував методологію проведення інвентаризації відходів відсутній. Також, відсутні затверджені Мінприроди за участю інших заінтересованих центральних органів виконавчої влади та за погодженням з МОЗ форми паспортів відходів та інструкції щодо їх заповнення.

Поряд з вказаним, згідно частини 1 статті 17 Закону України „Про відходи" суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані, зокрема:

- визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища;

- на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку (пункт г)частини 1).

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 17 Закону України «Про відходи» суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Так, порядок визначення складу і властивостей відходів, що утворюються, а також ступінь їх небезпечності регламентується Державними санітарними правилами та нормами «Гігієнічні вимоги щодо поводження з промисловими відходами та визначення їх класу небезпеки для здоров`я населення», що затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.1999 року № 29.

Між тим, рішенням Держпідприємства від 15.07.2015 року № 33 було зупинено дію постанови Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.1999 року № 29, якою затверджено ДСанПіН 2.2.7.029-99.

Відтак, нормативно-правовий акт, який би регламентував визначення складу і властивостей відходів, що утворюються, а також ступінь їх небезпечності відсутній.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у рішенні по справі «Щокін проти України» ЄСПЛ зазначив, що відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Відтак, з огляду на відсутність на нормативному рівні деталізації виконання суб`єктами господарювання обов`язків пов`язаних з інвентаризацією відходів, визначенням складу і властивостей відходів, що утворюються, а також ступінь їх небезпечності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо протиправності прийняття відповідачем пунктів 9, 10, 11 та 12 оскаржуваного припису та необхідності їх скасування.

Що стосується обґрунтованості прийняття відповідачем пунктів 16, 17 та 18 спірного припису, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, пунктами 16, 17 та 18 припису зобов`язано ПП «ТРИАДА» до 01.11.2018 року вжити заходи до максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, забезпечити зберігання та видалення відходів у відповідності до вимог законодавства; до 01.12.2018 року запровадити здійснення моніторингу місць утворення та зберігання відходів. В обґрунтування порушення зазначено статті 17, 29, 31, 33, 34 Закону України „Про відходи".

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про відходи» усі небезпечні відходи за ступенем їх шкідливого впливу на навколишнє природне середовище та на життя і здоров`я людини поділяються на чотири класи і підлягають обліку.

Відповідний клас відходів визначається виробником відходів відповідно до нормативно-правових актів, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Суб`єкт господарської діяльності, у власності або у користуванні якого є хоча б один об`єкт поводження з небезпечними відходами, зобов`язаний, зокрема, мати ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (не підлягає ліцензуванню зберігання (накопичення) суб`єктом господарювання утворених ним небезпечних відходів, якщо протягом року з дня утворення небезпечні відходи передаються суб`єктам господарювання, що мають ліцензію на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами).

Розміщення небезпечних відходів дозволяється лише у спеціально обладнаних місцях та здійснюється відповідно до ліцензійних умов щодо поводження з небезпечними відходами. Провадження інших видів діяльності, не пов`язаної з поводженням з небезпечними відходами, на території, відведеній для їх розміщення, забороняється.

Як вбачається з акту про утворення відходів, датою обліку відходів є 20.08.2018 року.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відходи металевої стружки зберігаються у закритому металевому контейнері, розміщеному на твердій бетонованій основі.

При цьому, доказів впливу на стан атмосферного повітря, водні та земельні ресурси, від зазначеного місця розміщення відходів, відповідачем до суду надано не було.

Також, відповідачем не було надано до суду доказів порушення позивачем зберігання відходів.

Відтак, з огляду на вказані обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо протиправності прийняття відповідачем пунктів 17 та 18 оскаржуваного припису та необхідності їх скасування.

При цьому, що стосується вимог п. 16 спірного припису, відносно обов`язку позивача до 01.11.2018 року вжити заходи до максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, то суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до видаткової накладної від 26.06.2019 року № 144, стружка металева у кількості 10 кг. була реалізована фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

Відтак, пункт 16 спірного припису був виконаний, а отже визнаний позивачем у повному обсязі, що є іншою підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині та відповідно зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

Що стосується обґрунтованості прийняття відповідачем пункту 20 спірного припису, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 20 припису зобов`язано ПП «ТРИАДА» до 01.12.2018 року розробити та погодити, згідно вимог законодавства плани ліквідації та локалізації аварійних ситуацій. В обґрунтування порушення, зазначена стаття 66 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища".

Відповідно до ст. 66 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" при проектуванні й експлуатації господарських та інших об`єктів, діяльність яких може шкідливо впливати на навколишнє природне середовище, розробляються і здійснюються заходи щодо запобігання аваріям, а також ліквідації їх шкідливих екологічних наслідків.

При цьому, вимоги до суб`єктів господарювання щодо розроблення та погодження, згідно вимог законодавства плану ліквідації та локалізації аварійних ситуацій, вказана правова норма не містить.

Крім того, відповідачем не доведено, що позивачем експлуатуються об`єкти, які шкідливо впливають на навколишнє природне середовище.

Отже, з огляду на вказані обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо протиправності прийняття відповідачем пункту 20 оскаржуваного припису та необхідності його скасування.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні адміністративного позову про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 9, 10, 11, 12, 17, 18, 20 припису Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 23.08.2018 року № 4-8721-5-3 та зміні його мотивувальної частини в частині відмови у скасуванні п. 16 вказаного припису, виклавши останню в редакції даної постанови. В іншій частині оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини

Керуючись ст. ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ТРИАДА» - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року в адміністративній справі № 0440/6609/18 в частині відмови в задоволенні адміністративного позову - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 3, 4, 5, 9, 10, 11, 12, 17, 18, 20 припису Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 23.08.2018 року № 4-8721-5-3 та змінити його мотивувальну частину в частині відмови у скасуванні п. 16 вказаного припису, виклавши останню в редакції даної постанови.

В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року в адміністративній справі № 0440/6609/18 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко