Справа № 501/2623/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 501/2623/18
Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чорноморської міської ради Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської міської ради Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення № 358/94-VII від 30.08.2018 року,

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Чорноморської міської ради Одеської області, в якому, у урахуванням доповнень, просив:

ухвалити постанову якою визнати незаконним та скасувати рішення Чорноморської міської Ради Одеської області №58/94-VII від 30.08.2018 року, та пункт 5.4.7 протоколу №43 від 19.07.2018 року;

визнати протиправною бездіяльність Чорноморської міської ради Одеської області відносно розгляду звернення позивача від 29.12.2018 року «про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки»;

зобов`язати Чорноморську міську раду Одеської області ухвалити рішення щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність площею 0,0887 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням відповідача від 30.08.2018 р. № 258/94- VII позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0887 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вважає зазначене рішення відповідача протиправним, оскільки наданий ним проект землеустрою було погоджено з відділом Держгеокадастру у м. Іллічівськ Одеської області за висновком від 21.01.2018 року № 19-1531-99.12-46/2-16, та термін дії цього висновку встановлений у три роки, про що вказано у мотивувальній частині рішення №358-94-VII від 30.08.2018 р. Проте, у рішенні також вказано, що згідно інформації міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморськ ГУ Держгеокадастру в Одеській області дію висновку від 21.01.2018 р. № 19-1531-99.12-46/2-16 призупинено.

Позивач вважає наведені висновки відповідача неправомірними, такими, що не ґрунтуються на будь-яких фактах та обставинах, а також такими, що не відповідають чинному законодавству України, оскільки будь-яких зауважень або відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не було, а рекомендації постійної комісії з питань будівництва, регулювання земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища та благоустрою не ґрунтуються за законних підставах, а тому не є підставами для ухвалення відповідачем спірного рішення.

Відповідачем заявлені позовні вимоги не визнані, надано відзив на позов, відповідно до якого відповідач вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки Чорноморською міською радою у задоволенні клопотання позивача було відмовлено на законних підставах, у урахуванням рекомендацій постійної комісії з питань будівництва, регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища та благоустрою у зв`язку із невідповідністю проекту землеустрою нормам ст. 186-1 Земельного кодексу України.

Міськрайонне управління в Овідіопольському районі та м Чорноморськ ГУ Держгеокадастру листом від 18.06.2018 р. № 3036/123-18 повідомило управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області про те, що 24.02.2016 року до відділу Держгеокадастру м. Іллічівськ Одеської області надійшла заява громадянина ОСОБА_2 з проханням вважати висновок по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ( АДРЕСА_2 ) недійсним з тих підстав, що межі при формуванні даної земельної ділянки з ним, як з суміжником не було погоджено. На підставі вказаної заяви було припинено дію висновку від 21.01.2016 року № 19-1531-99.12-46/2-16.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Чорноморської міської ради Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення №358/94-VII від 30.08.2018 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Чорноморської міської ради Одеської області №358/94-VII від 30.08.2018 року. Визнано протиправною бездіяльність Чорноморської міської ради Одеської області відносно розгляду звернення позивача від 29.12.2018 року. Зобов`язано Чорноморську міську раду Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0, 0887 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення Чорноморською міською радою Одеської області подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що за заявою громадянина ОСОБА_2 було припинено дію висновку від 21.01.2016 р. № 19-1531-99.12-46/2-16, на підставі якого ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою щодо затвердження проекту землеустрою, а тому відмовляючи у задоволенні його заяви Чорноморська міська рада діяла у межах чинного законодавства.

ОСОБА_1 було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 р. залишити без змін. Зазначає, що викладені в апеляційній скарзі факти суперечать всім письмовим доказам, наявним у справі, якими, зокрема, спростовано той факт, що ОСОБА_2 є суміжним землекористувачем з позивачем.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що посадові особи Чорноморської міської ради Одеської області не реалізовували державну політику у сфері земельних відносин, систематично вчиняли протиправні дії відносно нього, та продовжують їх вчиняти.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою та регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування врегульовано Законом України «Про землеустрій» № 858-ІV від 22.05.2003.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

При погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій»; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

У погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути відмовлено лише у разі, якщо не усунені недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу наведених норм вбачається, що за загальним правилом проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки перш за все має бути розглянуто. У разі не усунення недоліків, на яких було наголошено у попередньому висновку, у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням від 30.08.2018 року №358/94-VII ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0887 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмова мотивована тим, що наданий заявником проект землеустрою погоджено відділом Держгеокадастру у м. Іллічівську Одеської області за висновком від 21.01.2016 року №19-1531-99.12-46/2-16. Термін дії висновку три роки. Проте, згідно інформації міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську ГУ Держгеокадастру, дію висновку від 21.01.2016 року №19-1531-99.12-46/2-16 призупинено.

Підставою зупинення висновку стала направлена до відділу Держгеокадастру у м. Іллічівськ Одеської області заява громадянина ОСОБА_2 з проханням вважати висновок по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ( АДРЕСА_2 ) недійсним на підставі того, що межі при формуванні даної земельної ділянки з ним, як з суміжником, не було погоджено.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що постановою апеляційного суду Одеської області у справі №501/2829/16-ц від 04.04.2018 року (дата набрання законної сили - 04.04.2018 року) встановлено, що відповідно до технічної документації земельні ділянки, власниками яких є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не є суміжними.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених нормами Земельного кодексу України, а доводи апелянта про те, що відмовляючи у затвердженні проекту землеустрою ОСОБА_1. Чорноморська міська рада діяла в межах чинного законодавства - є хибними та такими, що не відповідають чинному законодавству.

За таких обставин колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення Чорноморської міської Ради Одеської області №58/94-VII від 30.08.2018 року є такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів також вважає вірним висновок суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні вимоги щодо визнання незаконним та скасування пункту протоколу, оскільки протокол не породжує правових наслідків для позивача, містить лише опис певних обставин, які можуть бути покладені в основу майбутніх дій та рішень.

Такий протокол не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач (апелянт), який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Чорноморської міської ради Одеської області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.