Справа № 335/6973/19
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6973/19 2-а/335/165/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання: Жечевої А.В., представника позивача - адвоката Коляда А.С., представника відповідача Матченко С .Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 в особі представника Коляди Анни Станіславівни до Запорізької митниці Державної Фіскальної служби України про поновлення строку, визнання постанови незаконною та скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_2 в особі представника Коляда А.С. , звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці Державної Фіскальної служби України про поновлення строку, визнання постанови незаконною та скасування постанови про порушення митних правил.

В обґрунтування вимог позивач зазначив наступне.

24 листопада 2015 року заступником начальника Запорізької митниці ДФС Шило Б.В. у відношенні ОСОБА_2 була складена постанова в справі про порушення митних правил №0281/11200/15 за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. При розгляді справи про порушення митних правил ОСОБА_2 присутнім не був, жодних повідомлень щодо виклику про розгляд протоколу та постанови про порушення митних правил не отримував. З 2012 року ОСОБА_2 зі своєю родиною фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , власником якої він є. Про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_2 не був обізнаний та про її існування дізнався випадково 13 червня 2019 року. Так, 13.06.2019 року ОСОБА_2 звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області для здійснення перереєстрації власного транспортного засобу. У сервісному центрі МВС позивачу повідомили, що згідно Єдиного реєстру боржників в нього наявні відкриті виконавчі провадження за штрафами Нацполіції. Того ж дня, звернувшись до Вознесенівського ВДВС Гречко О.В. дізнався, що на виконанні у виконавчій службі знаходиться також постанова в справі про порушення митних правил №0281/11200/15. Дізнатися самостійно про існування оскаржуваної постанови та відкритого ВП позивач не міг, так як в Єдиному реєстрі боржників відсутня інформація по даній постанові, а при відкритті виконавчого провадження взагалі вказана невірна адреса реєстрації позивача, замість АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3 . 13.06.2019 року позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. Таким чином, ОСОБА_2 до 13 червня 2019 року не знав про існування та не отримував оспорювану постанову митниці. Враховуючи те, що позивач не знав і не міг знати про наявність постанови митниці про накладення штрафу, позивач просив суд визнати поважними причини пропуску строку на подання позову та поновити строк звернення до суду.

Також зазначав, що у постанові від 24 листопада 2015 року Відповідач вказує на порушення ОСОБА_2 вимог та обмежень, встановлених розділом V Митного кодексу України та використання ОСОБА_2 транспортного засобу VW Passat HUE088, стосовно якого надано пільги, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Однак Запорізька митниця ДФС взагалі не вказує в яких саме «інших» цілях, на їх думку, позивач використовує вказаний автомобіль та яким чином це здійснюється, шляхом саме яких дій і такий висновок митниці ґрунтується виключно на тому що, ОСОБА_2 порушив строк транзитного перевезення, встановленого ст. 95 МК України, що жодним чином не свідчить про використання транспортного засобу в «інших цілях», а необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є доведеність факту вчинення порушення митних правил даною особою та вину у його вчиненні.

Таким чином, Запорізькою митницею ДФС була складена Постанова про порушення митних правил № 0281/11200/15 у відношенні ОСОБА_2 за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, однак зазначаються доводи, що мають ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Стаття 289 МК України встановлює перелік випадків, коли у особи виникає обов`язок із сплати митних платежів, однак в даному випадку дії ОСОБА_2 не підпадають під жодний пункт, передбачений МК України для виникнення обов`язку зі сплати митних платежів. В даному ж випадку Відповідач жодним чином не повідомив Позивача про обов`язковість сплати митних платежів та не здійснив відповідне нарахування суми таких платежів. Окрім цього, Відповідач не здійснив жодного заходу щодо стягнення з ОСОБА_2 таких платежів, що вказує на відсутність встановленого митницею податкового боргу. Такі дії Запорізької митниці ДФС свідчать про їх направленість не на встановлення об`єктивної істини по справі та стягнення митних платежів до бюджету, а на караючу функцію стосовно особи.

Окрім того, на позивача у справі накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 479 238,69 грн.

Згідно постанови митниці розмір митних платежів визначений на підставі службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Запорізької митниці ДФС від 24.09.2015 р. № 08-70-25-19/1153, отже, при визначенні вартості транспортного засобу митницею не здійснено включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, і взагалі не проведено відповідного дослідження та відсутній звіт (акт) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

Більш того, грубо порушено процедуру притягнення позивача до відповідальності, у постанові №0281/11200/15 вказано, що на адресу ОСОБА_2 направлялось поштове повідомлення про час та місце розгляду справи, однак жодних даних щодо отримання ОСОБА_2 такого повідомлення та надходження клопотання про розгляд справи за відсутності особи не вказується.

На підставі вищенаведеного, позивач просив суд поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил №0281/11200/15 від 24.11.2015 року, постанову у справі про порушення митних правил №0281/11200/15 від 24.11.2015 року - визнати незаконною та скасувати.

Ухвалою суду від 24.06.2019 року відкрито провадженні у справі.

04.07.2019 року від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки відзиву на позов.

10.07.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в яких просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю.

У судовому засідання представник позивача Коляда А.С. , яка діє на підставі ордеру, підтримав доводи позову з підстав зазначених у ньому, просив позов задовольнити у повному обсязі. Також звернув увагу суду на те, що ОСОБА_2 особисто не отримував жодних повідомлень і на рекомендованих повідомленнях не може бути його підпису, тобто позивач фактично не був належним чином повідомлений про розгляд адміністративної справи щодо порушення ним митних правил за ст. 485 МК України. При тому протокол про притягнення до адміністративної відповідальності та постанова від 24.11.2015 року були складені та розглянуті без його належного повідомлення та без його участі. Притягнення до адміністративної відповідальності та розгляд адміністративної справи Запорізької митниці ДФС без належного повідомлення і за відсутності особи є безпідставним недопущенням до участі в розгляді справи особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, або її представника, всупереч вимогам ст.ст. 498,526 МК України та ст. 268 КУпАП. На підставі вищевикладеного вважає, що доводи наведені відповідачем у відзиві є необґрунтованими та непереконливими.

Представник відповідача в судовому засідання підтримав доводи викладені у відзиві проти позову, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначив, що ОСОБА_2 порушуючи вимоги та обмеження, встановлені главою 17 МК України, та використовує товар транспортний засіб стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів на загальну суму, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України. У 2017 році автомобіль було вивезено з території України, чим порушено термін транзиту. Крім того зазначено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. ОСОБА_2 був повідомлений про складання протоколу про порушення митних правил, а й також неодноразово повідомлявся повісткою про призначену дату розгляду справи, однак кореспонденції не отримав. Щодо визначення вартості розміру митних платежів, то позивач не довів інший розмір цих платежів. На підставі вищевикладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, повно та об`єктивно дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 24.11.2015 року заступником начальника Запорізької митниці ДФС Шило Б.В. було розглянуто матеріали справи про порушення ОСОБА_2 митних правил, про що винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 485 МК України, в справі про порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 479238,69 гривень. (а.с.18-20)

Статтею 488 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 497 МК України у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу(заінтересовані особи);3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення);4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.

Згідно із ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу(заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил в органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, законодавець зобов`язує посадову особу Митниці, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, з`ясовувати під час провадження такої справи, крім іншого, винність особи в його вчиненні, а також чи підлягає вона адміністративній відповідальності з урахуванням її пояснень та наданих документів в обґрунтування таких пояснень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Частиною 4 ст. 526 МК України визначено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Доказів тому, що позивач був обізнаний про час та місце розгляду справи про порушення митних правил відповідачем в порядку ч. 2 ст. 526 МК України, до суду не надано.

З наданих суду поштових повідомлень слідує, що Запорізькою митницею ДФС дійсно спрямовувалися виклики на ім`я ОСОБА_2 , проте вказані виклики не отримувалися позивачем ОСОБА_2 , що не може свідчити про його належне, своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Ст. 120 КАСУ передбачає, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При розгляді справи про порушення митних правил ОСОБА_2 присутнім не був, повідомлень щодо виклику про розгляд протоколу та постанови про порушення митних правил не отримував.

Як зазначено у позові, і не спростовано відповідачем у судовому засіданні, про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_2 не був обізнаний та про її існування дізнався випадково 13 червня 2019 року. З пояснень ОСОБА_2 випливає, що з 2012 року ОСОБА_2 фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , власником якої він є. 13.06.2019 року ОСОБА_2 звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області для здійснення перереєстрації власного транспортного засобу. У сервісному центрі МВС позивачу повідомили, що згідно Єдиного реєстру боржників в нього наявні відкриті виконавчі провадження за штрафами Нацполіції. Того ж дня, звернувшись до Вознесенівського ВДВС Гречко О.В. дізнався, що на виконанні у виконавчій службі знаходиться також постанова в справі про порушення митних правил №0281/11200/15.

Дізнатися про існування оскаржуваної постанови та відкритого ВП позивач не міг, так як в Єдиному реєстрі боржників відсутня інформація по даній постанові, про що свідчить витяг з реєстру станом на 21.06.2019р.,

Як встановлено із постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів до державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області щодо боржника у виконавчому провадженні № 49819555 вказана невірна адреса реєстрації позивача - ОСОБА_2 , замість АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3 (а.с.21-23).

Згідно до довідки Вознесенівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області №34100 від 02.07.2019 року ОСОБА_2 13.06.2019 року ознайомився з матеріалами зведеного виконавчого провадження № 57734027 до складу якого входить виконавче провадження № 49819555 щодо постанови №0181/11200/15 винесеної 24.11.2015 року Запорізькою митницею.

Враховуючи те, що оскаржувана постанова була винесена без участі позивача та копію такої позивач отримав після спливу передбаченого процесуального строку на відповідне оскарження і, оскільки позивач дізнався про наявність такої лише відділі державної виконавчої служби у червні 2019 року, відповідач не надав доказів сповіщення позивача про дату, місце та час розгляду справи та отримання позивачем копії постанови від 24.11.2015 року, а тому суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про необхідність поновити строк на оскарження постанови про порушення митних правил по справі №0181/11200/15.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Підготовка та порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення регулюється ст.ст.278,279 КУпАП. Відповідно дост. 278 КУпАПорган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності до ст. 278 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Аналізуючи вищевказані норми, суд приходить до висновку, що однією з умов проведення розгляду справи є сповіщення особи про час та місце її розгляду.

Дана умова перекликається з вимогами ч.4ст. 526 МК України.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Положення статей 529-530 МК України передбачають можливість оскарження постанови митниці до суду та перевірку законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом, що здійснюється в порядку, встановленому КАС України.

Суд при вирішенні справи враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 16 жовтня 2018 року по справі № 751/7809/16, відповідно до якої відповідальність, передбачена санкцією статті 485 МК України, настає у разі наявності мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також заявлення неправдивих відомостей.

В оскаржуваній постанові від 24.11.2015 року зазначено, що 21.07.2015 Запорізькою митницею ДФС отримано лист Житомирської митниці ДФС від 17.07.2015 №1006/7/06-70-26 щодо відсутності в ЄАІС ДФС інформації про вивезення, в строк передбачений ст.95 МК України, транспортного засобу автомобіль VW Passat, р.н. НОМЕР_1 , який був увезений 04.07.2015 громадянином України ОСОБА_2 на митну територію України в митному режимі «транзит» з метою особистого користування.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, для автомобільного транспорту строк транзитного перевезення становить 10 діб. Гр. ОСОБА_2 повинен був вивезти даний автомобіль в строк до 15.07.2015 року. Однак, станом на 06.10.2015р. згідно інформації Диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску ПІК Інспектор-2006. автомобіль VW Passat, р.н. НОМЕР_1 , не вивезено за межі митної території України.

Таким чином, як зазначено в оскаржуваній постанові, громадянин ОСОБА_2 , порушив вимоги та обмеження, встановлені розділом V Митного Кодексу України ("Глава 17. Транзит), тобто використовує товари (автомобіль У VW Passat, р.н. НОМЕР_1 ) стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Сума несплачених громадянином ОСОБА_2 митних платежів, згідно службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Запорізької митниці ДФС від 24.09.2015 № 08-70-25-19/1153, з урахуванням положень ст. 296 МКУ, складає 159 746,23 грн. (ввізне мито - 7 984,41 грн.; компенсаційне мито З 992.21: акциз - 107 837,89; ПДВ - 39 931,72 грн.).(а.с.18-20).

Разом із тим, в оскаржуваній постанові не зазначено в яких саме «інших» цілях, позивач використовує вказаний автомобіль та яким чином це здійснюється, шляхом саме яких дій.

Як вбачається з постанови про притягнення до відповідальності, такий висновок митниці ґрунтується виключно на тому, що ОСОБА_2 порушив строк транзитного перевезення, встановленого ст. 95 МК України, що жодним чином не свідчить про використання транспортного засобу в «інших цілях».

Більше того, усі доводи Митниці, викладені в Постанові, зводяться до оцінки дій Позивача щодо порушення ним вимог ст. 93 МК України (Вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзит) та ст.95 МК України (Строки транзитних перевезень).

Таким чином, Запорізькою митницею ДФС була складена Постанова про порушення митних правил № 0281/11200/15 у відношенні ОСОБА_2 за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, однак зазначаються доводи, що мають ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Більш того, відповідачем не надано жодних доказів протиправного використання товарів, ввезених в режимі «транзиту», а обставини щодо такого використання (зокрема продажу) митним органом не встановлені. (Верховний Суд, постанова від 15.05.2018р. у справі №448/702/16-а)

Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб вивезений з митної території України 20.08.2017 року.

Частиною 1 ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад порушення включає в себе ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, його спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника і його психічне ставлення до вчиненого.

Ознаки складу порушення митних правил характеризують: об`єкт порушення митних правил; об`єктивну сторону порушення митних правил; суб`єкт порушення митних правил; суб`єктивну сторону порушення митних правил.

Усі зазначені елементи складу порушення митних правил нерозривно поєднані між собою. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння як порушення митних правил. Якщо хоч би один з них відсутній або не відповідає тим властивостям, які передбачені відповідною нормою Митного кодексу, то зазначене діяння не є порушенням митних правил.

Об`єктом порушень митних правил є суспільні відносини, які охороняються законом і яким у результаті посягання завдається чи може бути завдано шкоду, а також те, на що спрямовано посягання.

Кваліфікувавши дії ОСОБА_2 за ст. 485 МК України, Запорізька митниця ДФС розцінила їх як такі, що спрямовані на використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

При цьому, з огляду на вищенаведені положення, відповідач, у постанові в справі про порушення митних правил від 24.11.2019 року, відповідно до вимог ст. 9 КУпАП не навів жодного доказу протиправності дій ОСОБА_2 : не конкретизував та не зазначив, в яких саме діях останнього вбачалось використання товару (автомобіля), стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Разом з тим, суд зауважує, що об`єктивною стороною вказаного правопорушення є дії, спрямовані на порушення встановленого законодавством України порядку використання товарів в цілях, стосовно яких надано пільги щодо сплати податків і зборів. Склад вказаного порушення обумовлює наявність особливої мети ухилення від сплати митних платежів та вини у формі прямого умислу.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладених в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Окрім того, відповідно до статті 485 Митного кодексу України вчинення зазначених в ній правопорушень, зокрема використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

На позивача у справі накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 479 238,69 грн.

Згідно постанови митниці розмір митних платежів визначений на підставі службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Запорізької митниці ДФС від 24.09.2015 р. № 08-70-25-19/1153.

Згідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Основний метод визначення митної вартості в цьому випадку не застосовувався, оскільки він використовується при ввезенні на територію України транспортного засобу в режимі «імпорт» та при добровільному декларуванні цього транспортного засобу. В цьому випадку транспортний засіб ввозився на територію України в митному режимі «транзит», тобто декларування цього транспортного засобу не відбувалося. Таким чином, визначення митної вартості транспортного засобу відбувалося за одним з другорядних методів.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної ІЖЬ-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Так, при визначенні вартості транспортного засобу митницею не здійснено включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, і взагалі не проведено відповідного дослідження та відсутній звіт (акт) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

Вищенаведеної правової позицій дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 31.10.2018 року у справі №336/7810/15-а, від 24.04.2018р. у справі №331/2608/17, аналогічні висновки містяться і у рішеннях апеляційних судів, зокрема, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019р. у справі №640/17814/18, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019р. у справі №718/2764/18, від 22.01.2019р. у справі №725/5649/18, від 21.01.2019р. у справі №725/2635/18.

Окрім того, розгляд справи про притягнення позивача до відповідальності відбувся за його відсутності. Процедура притягнення позивача до відповідальності за посягання проти митних правил відбулася лише з формальним дотриманням права особи, що піддана переслідуванню.

Згідно ч.4 ст.526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Так, у постанові №0281/11200/15 вказано, що на адресу ОСОБА_2 направлялось поштове повідомлення про час та місце розгляду справи, однак жодних даних щодо отримання ОСОБА_2 такого повідомлення та надходження клопотання про розгляд справи за відсутності особи не вказується. У судовому засіданні представником відповідача також не надано суду доказів вручення ОСОБА_2 направлених поштових повідомлень.

Наведені обставини є порушенням права особи на надання особистих пояснень щодо правопорушення, які відповідно до вимог до протоколу про адміністративне правопорушення (ст. 256 КУпАП), що в силу ст. 487 МК України застосовуються і при притягненні особи до відповідальності за порушення митних правил, є обов`язковим.

Складання протоколу а також розгляд справи у відсутність особи, що притягується до відповідальності, кореспондується і з тим, що особі не було роз 'яснено її прав при розгляді справи, що є безумовним порушенням права на захист і, на думку суду, є неприпустимим, тим більш, з огляду на суворість покарання, що передбачено відповідною санкцією статті законодавства про митні правила, і застосування якого припускаюся.

Порушенням права на справедливий розгляд справи є і неконкретність обвинувачення, яке містить лише посилання на застосування автомобіля в інших цілях і не зазначає, в яких саме цілях використовувався автомобіль, а також відсутність можливості захищатися від пред`явленого обвинувачення, в тому числі з отриманням професійної правничої допомоги.

Відповідно до ст. 544 Митного кодексу України серед основних завдань, покладених на органи доходів і зборів, є забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи, забезпечення виконання зобов`язань, передбачених міжнародними договорами України з питань державної митної справи, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій території України.

Посилання відповідача у відзиві та у судовому засіданні на правові норми не доводять, в яких же інших цілях ОСОБА_2 використовував транспортний засіб. Оскільки протягом всього перебування території України транспортний засіб перебував у режимі «транзит», і як визнає це і митниця, режиму не змінював і згодом 20.08.2017 року з порушенням строку був вивезений за межі України. При цьому, відповідальність за порушення строків вивозу транспортного засобі передбачена ст. 470 МКУ, а не ст. 485 МКУ.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач в оскаржуваній постанові не навів доказів протиправності дій позивача, доказів вини позивача у формі умислу, а також, що дії позивача були спрямовані саме на заявлення в поданих митних деклараціях неправдивих відомостей для досягнення мети неправомірного зменшення митних платежів, які підпадають під ознаки порушень, передбачених ст. 485 МК України, а крім того особа відносно якої вирішено питання про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не була своєчасно повідомлена про місце та час розгляду справи відносно нього.

Згідно ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема ,відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення, обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що наведене свідчить про відсутність законних підстав для прийняття відповідачем постанови в справі про порушення митних правил № 0281/11200/15 року щодо накладення на ОСОБА_2 штрафу у сумі 479238,69 гривень за порушення приписів ст. 485 МК України, тому вимоги позивача щодо скасування постанови від 24.11.2015 року підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною ч.1 ст.293 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1)залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2)скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3)скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Так, ОСОБА_2 при зверненні до суду заявлено позовні вимоги про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Однак, позовні вимога про визнання рішення суб`єкта владних повноважень незаконним задоволенню не підлягає, оскільки в даному випадку охоплюються вимогами щодо її скасування.

В силу частини 1 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено статтею ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 цієї статті за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд вважає, що вірним способом відновлення порушених прав позивача є скасування постанови в справі про порушення митних правил №0281/11200/15, і оскільки суд дійшов висновку про скасування постанови 24.11.2015 року в справі про порушення митних правил, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, відповідно до повноважень суду, визначених ч. 3 ст.286 КАС України, підлягає закриттю, а позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77,122, 139 241, 246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк звернення до адміністративного суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Запорізької митниці Державної Фіскальної служби України (м. м.Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12) про визнання незаконною та скасування постанови , задовольнити частково.

Постанову заступника начальника Запорізької митниці ДФС Шило Богдана Володимировича № 0281/11200/15 від 24.11.2015 р. про визнання винуватим ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у розмірі 479238,69 гривень - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України - закрити.

В решті частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Повне судове рішення складено 07.08.2019 року.

Суддя : Ю.В. Апаллонова