Справа № 299/303/19
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6191/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р.В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2019 року в справі № 299/303/19 (головуючий суддя - Трагнюк В.Р., м.Виноградів, повний текст судового рішення складено 10 квітня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування постанов в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Закарпатської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування постанов в справі про порушення митних правил № 5214/30500/18 від 28.12.2018 та №4000/30500/18 від 19.09.2018.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що постанови про порушення митних правил за №5214/30500/18 від 28.12.2018 року, № 4000/30500/18 від 19.09.2018 року є такими, що винесені з порушенням прав і законних інтересів позивача, норм КУпАП України, Митного кодексу України та наказу Міністерства фінансів України за №566 від 02.07.2016 року "Про затвердження Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративне правопорушення», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 р. за № 1046/29176, зокрема, позивачем не було вчинено порушень, передбачених ст.ст. 470, 485 МК України, як і дій спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, тому законних підстав для винесення постанов у відповідача не було. Станом на момент винесення постанови 28.12.2018 року у відповідача не було жодного належного і допустимого доказу (зокрема повідомлення про підозру, вироку) про підроблення відмітки Посольства України в Чеській Республіці «ПОСТІЙНЕ ПРОЖИВАННЯ» у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 .

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про порушення митних правил № 5214/30500/18 від 28.12.2018 року винесену заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушення та міжнародної взаємодії Живицьким В`ячеславом Антоновичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу 629910 грн. 75 коп.

В решті вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Закарпатська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що документ про постійне місце проживання (в даному випадку відмітка в закордонному паспорті Посольства України в Чеській республіці «ПОСТІЙНЕ ПРОЖИВАННЯ») є головною підставою для пропуску на митну територію України транспортного засобу під керуванням громадянина України з метою тимчасового ввезення терміном до 1 року. Офіційна відповідь Першого секретаря з консульських питань Посольства України в Чеській Республіці про те, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Посольства України в Чеській Республіці з клопотанням про оформлення постійного місця проживання в Чехії не звертався, на постійному консульському обліку не перебуває не викликає в митниці ніякого сумніву. Відтак, надання митниці документу, отриманого незаконним шляхом, з метою безмитного ввезення на митну територію України транспортного засобу терміном до 1 року, свідчать про умисел громадянина ОСОБА_1 та наявний в його діях склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Встановлено, що 19.09.2018 постановою в справі про порушення митних правил №4000/30500/18 Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статтею 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 3400 грн.

Крім цього, 28.12.2018 постановою в справі про порушення митних правил №5214/30500/18 Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 629 910 грн 75 коп.

Не погоджуючись з прийнятими постановами в справах про порушення митних правил №4000/30500/18 від 19.09.2018 та №5214/30500/18 від 28.12.2018 позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи частково даний позов, суд першої інстанції мотивував це тим, що оскільки громадянин ОСОБА_1 перевищив більше ніж на 1 добу, але не більше ніж 10 діб встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення, вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України, у зв`язку з чим до нього застосовано стягнення в межах санкції статті за якою його визнано винним, а відтак відсутні підстави для скасування постанови №4000/30500/18 від 19.09.2018. Відносно прийнятого контролюючим органом рішення №5214/30500/18 від 28.12.2018 зазначив, що під час розгляду справи не встановлено дії, які б вчинялись позивачем на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, тобто відсутні ознаки суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а відмітка у паспорті громадянина України для виїзду за кордон про перебування на консульському обліку/чи її відсутність, в даному випадку не утворює в діях позивача склад такого правопорушення, оскільки подання паспорта громадянина України для виїзду за кордон під час митного контролю із заявленням митному органу про постійне місце проживання за межами території України, не є підставою для звільнення особи від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Однак, такі висновки суду першої інстанції частково не відповідають нормам матеріального права та є помилковими.

Прийнятою постановою №4000/30500/18 від 19.09.2018, позивача ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України у виді штрафу у розмірі 3400 гривень (а.с.17-18).

Так, 22.08.2018 року в зону митного контролю митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС на смугу «Зелений коридор» у напрямку «виїзд з України» заїхав легковий автомобіль «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . Для митного контролю водієм було подано контрольний талон для переміщення по смузі «зелений коридор», документ, що посвідчує особу водія (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 ) та пасажира, реєстраційний документ на транспортний засіб (технічний паспорт НОМЕР_4).

Під час перевірки документів, на підставі інформації центральної бази даних Єдиної автоматизованої Інформаційної системи Держмитслужби встановленого даний транспортний засіб був ввезений громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України 12.08.2018 року о 14 год. 35 хв. через митний пост «Вилок» Закарпатської митниці в митному режимі «Транзит».

Згідно п. 1 ст. 95 Митного кодексу України, строк транзиту транспортного засобу через митну територію України не повинен перевищувати 10 діб, а в разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Відповідно до наданих пояснень громадянина ОСОБА_1 він не вивіз в межах встановленого терміну за митний кордон України транспортний засіб, ввезений з метою транзиту через територію України, так як інспектор неправильно вніс його адресу проживання і не попередив його, що автомобіль оформлено в митному режимі транзит. Однак, документи, які б підтверджували факт проживання за межами України, не надав. В період з 12.08.2018 року по 22.08.2018 року транспортний засіб марки «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2 номер кузова НОМЕР_3 в ремонті не перебував, громадянин України ОСОБА_1 на лікуванні не знаходився, в митний орган з метою продовження строку транзиту не звертався.

Зазначенні обставини в своїй сукупності підтверджують перевищення ОСОБА_1 більше ніж на 1 добу, але не більше ніж 10 діб встановленого статтею 95 МК України строку доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення, вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 470 МК України, а відтак до нього правомірно застосовано стягнення в межах санкції статті за якою його визнано винним.

Також слід вказати, що 12.08.2018 року позивачем не було ввезено транспортний засіб, відповідно до особливостей і порядку встановленого ст. 380 МК України, а тому покликання позивача про перебування його на консульському обліку при ввезені транспортного засобу на територію України 12.08.2018 року, що надавало йому право користування транспортним засобом терміном до одного року колегія суддів вважає безпідставним, оскільки з 12.08.2018 року транспортний засіб перебував на території України в режимі транзит, строк якого в зоні діяльності однієї митниці становив 5 діб, відповідно до п.1 ст. 95 МК України.

Враховуючи встановленні обставини справи апеляційний суд констатує про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваної постанови №4000/30500/18 від 19.09.2018.

Відносно постанови №5214/30500/18 від 28.12.2018 року, слід зазначити наступне.

07.11.2018 року о 19 год. 48 хв. в зону митного контролю митного посту „Вилок" Закарпатської митниці ДФС на смугу «зелений коридор» у напрямку «виїзд з України» заїхав легковий автомобіль «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . Разом із ним у якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_2 .

Для митного контролю водієм було подано контрольний талон для переміщення по смузі «зелений коридор», документ, що посвідчує особу водія (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 ) та пасажира, реєстраційний документ на транспортний засіб (технічний паспорт НОМЕР_4).

Під час перевірки документів, на підставі інформації центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби встановлено, що даний транспортний засіб був ввезений громадянином України ОСОБА_1 , мешканцем Чеської республіки, АДРЕСА_1 на митну територію України 03.09.2018 о 21 год. 22 хв. через митний пост «Вилок» Закарпатської митниці в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» на підставі відміток в закордонному паспорті Посольства України в Чеській республіці «ПОСТІЙНЕ ПРОЖИВАННЯ».

В ході подальшого митного контролю встановлено наявність орієнтування від 30.08.2018 року № 07-70-20-28/11542, що стосується громадянина України ОСОБА_1 Так, в результаті раніше проведених управлінням протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Закарпатської митниці ДФС аналітично-пошукових заходів було направлено запит до Посольства України в Чеській Республіці та отримано відповідь Першого секретаря з консульських питань Посольства України в Чеській Республіці про те, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Посольства України в Чеській Республіці з клопотанням про оформлення постійного місця проживання в Чехії не звертався, на постійному консульському обліку не перебуває. Згідно пояснення громадянина ОСОБА_1 , яке знаходиться у матеріалах справи, він дійсно ввіз на митну територію України автомобіль «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 03 вересня 2018 року в митному режимі „тимчасове ввезення". На даний час проживає в Чеській республіці, АДРЕСА_1.

Згідно з ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч.2 ст.380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ст. 292 МК України, митні платежі не сплачуються при ввезенні товарів на митну територію України, якщо такі товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу, Податкового кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Згідно інформації, отриманої з мережі інтернет вартість подібного до автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOURAN», кузов номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2 , становить 2450 євро, що по курсу НБУ станом на 03.09.2018 складає 80628,40 грн. Сума митних платежів, що фактично підлягають сплаті при ввезенні для випуску у вільний обіг вказаного транспортного засобу станом на 03.09.2018 року становить 209970,25 грн.

Враховуючи, що громадянин України ОСОБА_1 подавши під час митного контролю та оформлення транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TOURAN», кузов номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 05.04.2017 року з підробленою відміткою про постійне місце проживання в Чеській та заявивши митному органу постійне місце проживання за межами митної території України, вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, відносно нього складено протокол про порушення митних правил № 5214/30500/18 по ст. 485 Митного кодексу України.

Зазначені фактичні обставини справи стали правомірною підставою для винесення оскаржуваної постанови на підставі наступного:

Відповідно до ст. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Згідно ч.1 ст.381 МКУ (в редакції, чинній на час ввезення автомобіля) громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмово декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно пп. в п.33 ч.1 ст.4 МК України нерезиденти - фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Таким чином, ввозити на митну територію України транспортні засоби без сплати митних платежів можуть тільки громадяни-нерезиденти. Оскільки громадяни України є нерезидентами тільки у тому випадку, якщо вони мають постійне місце проживання за межами України. Даний факт має бути підтвердженим документально.

Громадянин України ОСОБА_1 03.09.2018 року на митному посту «Вилок» Закарпатської митниці заявив про те, що він постійно проживає в Чеській Республіці і має відмітку Посольства України в Чеській Республіці „Постійне проживання". На підставі цієї відмітки, відповідно пункту 1 статті 380 Митного кодексу України легковий автомобіль марки «VW TOURAN», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 було пропущено на митну територію України в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» без застосування заходів гарантування та без митного оподаткування.

Однак, в подальшому, митницею було направлено запит до Посольства України в Чеській Республіці та отримано відповідь Першого секретаря з консульських питань Посольства України в Чеській Республіці про те, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Посольства України в Чеській Республіці з клопотанням про оформлення постійного місця проживання в Чехії не звертався, на постійному консульському обліку не перебуває. Саме ця офіційна відповідь консульської установи дає підстави вважати, що відмітка в паспорті громадянина України ОСОБА_1 є підробленою або отриманою незаконним шляхом.

Положеннями Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п. 17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201 встановлено, що документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Так, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 16 жовтня 2018 року по справі № 751/7809/16, відповідно до якої відповідальність, передбачена санкцією ст. 485 МК України, настає у разі наявності мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також заявлення неправдивих відомостей. Необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

Враховуючи вищевикладене, документ про постійне місце проживання (в даному випадку відмітка в закордонному паспорті Посольства України в Чеській республіці «ПОСТІЙНЕ ПРОЖИВАННЯ») є головною підставою для пропуску на митну територію України транспортного засобу під керуванням громадянина України з метою тимчасового ввезення терміном до 1 року.

Офіційна відповідь Першого секретаря з консульських питань Посольства України в Чеській Республіці про те, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Посольства України в Чеській Республіці з клопотанням про оформлення постійного місця проживання в Чехії не звертався, на постійному консульському обліку не перебуває не викликає ніякого сумніву.

Крім цього, згідно з матеріалів справи, позивачем не надано ні до апелянта, ні до суду першої інстанції жодних належних доказів, які б підтверджували факт постійного проживання позивача за кордоном.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався із відповідною заявою про виїзд на постійне місце проживання з України.

Отже, за відсутності у позивача документів, які підтверджують його постійне місце проживання на території Чеської республіки, позивач ОСОБА_1 є резидентом і зобов`язаний дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинен сплатити усі необхідні митні платежі.

Відтак, надання позивачем митниці документу, отриманого незаконним шляхом, з метою безмитного ввезення на митну територію України транспортного засобу терміном до 1 року, свідчать про умисел громадянина ОСОБА_1 , та наявність в його діях складу правопорушення передбаченого ст.485 МК України, що підтверджує правомірність прийняття Закарпатською митницею ДФС України постанови в справі про порушення митних правил № 5214/30500/18 від 28.12.2018.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, а тому дійшов помилкового висновку щодо часткового задоволення даного позову.

За пунктами 3, 4 ч.1 ст.317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ст.325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС - задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2019 року в справі № 299/303/19 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про оскарження постанов по справі про порушення митних правил, визнання протиправними та скасування постанов в справі про порушення митних правил - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 6 серпня 2019 року