Справа № 809/17/13-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 серпня 2019 року

Київ

справа №809/17/13-а

адміністративне провадження №К/9901/4094/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «Оберіг» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2013 (суддя: Грицюк П.П.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014 (колегія суддів у складі: Старунського Д.М., Багрія В.М., Кушнерика М.П.) у справі №809/17/13-а (876/10010/13) за позовом Приватного підприємства «Оберіг» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Оберіг» (далі - позивач, ПП «Оберіг») звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (далі - відповідач, ДПІ у Галицькому районі ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області) про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.12.2012:

№, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 344059,75 грн. (за основним платежем у сумі 295318,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 48741,75 грн.);

№, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 402257,50 грн. (за основним платежем у сумі 344185,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 58072,50 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наслідками проведеної перевірки контролюючий орган дійшов помилкового висновку про наявність в діяльності позивача порушень податкового законодавства, відтак відповідач не мав підстав для прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень. Також, позивач зазначив, що висновки контролюючого органу щодо нереального характеру господарських операцій позивача із контрагентами ПП «Екоенергобуд», ТОВ «Білдальянс», ПП «Воллі» та ПП «Львівкомфортгруп-К» спростовуються належним чином оформленими первинними документами. Окрім того, платник податку не може нести відповідальності за несумлінне ставлення свого контрагента до виконання ним податкових зобов`язань чи неспроможності податкових органів якісно та своєчасно виконувати свої обов`язки по перевірках.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2013, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів обґрунтовано тим, що реальність операцій між позивачем та його контрагентами (ПП «Екоенергобуд», ТОВ «Білдальянс», ПП «Воллі» та ПП «Львівкомфортгруп-К») не підтверджується належними та допустимими доказами, які виходячи з умов договору та звичайної ділової практики супроводжують фактичне виконання такого роду операцій; в ході розгляду справи не встановлено наявності у контрагента необхідних ресурсів і умов для ведення господарської діяльності. Відтак, за висновком судів, операції між позивачем та контрагентом не створюють наслідків для податкового обліку й у позивача відсутні підстави для формування спірних сум податкового кредиту з ПДВ та податку на прибуток.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заперечень на касаційну скаргу відповідачем надано не було.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ДПІ в Галицькому районі проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПП «Оберіг» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.11.2009 по 01.11.2012, за результатами якої складено акт №1241/2200/31476496 від 04.12.2012.

В ході перевірки встановлено порушення позивачем вимог:

пп.7.4.1 п.7.4 ст.7, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 (далі - Закон №168/97-ВР), п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в розмірі 295318,00 грн. за період з 01.11.2009 по 01.11.2012;

п.1.32 ст.1, п.5.1. ст.5, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5, пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 №334/94-ВР (далі - Закон №334/94-ВР) та п.138.2, ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, занижено податок на прибуток на загальну суму 344185,00 грн.

На думку податкового органу, позивачем безпідставно сформовано валові витрати та включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість, оскільки операції ПП «Оберіг» з контрагентами ПП «Екоенергобуд», ТОВ «Білдальянс», ПП «Воллі» та ПП «Львівкомфортгруп-К» за перевіряємий період фактично не відбулись.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення від 18.12.2012:

№, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 344059,75 грн. (за основним платежем у сумі 295318,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 48741,75 грн.);

№, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 402257,50 грн. (за основним платежем у сумі 344185,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 58072,50 грн.).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За правилами підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв`язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Подібні за правовим регулюванням норми закріплено і в пункті 138.2 статті 138, підпункті 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пунктах 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, валові витрати (витрати) для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового (грошового) зобов`язання на підставі таких операцій.

Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Необґрунтована ж податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов для бюджетного відшкодування.

Судами встановлено, що за період з 01.10.2010 по 31.12.2010 підприємство здійснювало фінансово - господарські операції з ПП «Екоенергобуд», в результаті яких ПП «Оберіг» включено до рядка 04.1 Декларації про прибуток «Витрати на придбання товарів (робіт, послуг)» вартість будівельних робіт в сумі 501458,00 грн. (договір №5.10 від 01.10.2010, №9.12 від 15.12.2010 та №7.11 від 01.11.2010.

Суди погодились з доводами відповідача, що з досліджених даних Єдиного державного реєстру, договорів та акту перевірки ПП «Екоенергобуд» ДПІ у Дзержинському районі м.Харькова № 508/2204/35009599 від 11.06.2012 вбачається, що договори від імені цього підприємства, акти приймання виконаних робіт та податкові накладні підписані не керівником цього підприємства. Довідки форми КБ-3 згідно п.6.3 договорів відсутні. Юридична адреса ПП «Екоенергобуд» на договорах і податкових накладних (м.Львів, вул. Патона,22) не відповідає податковій адресі, а також у нього відсутні відповідні ліцензії, патенти та договори для виконання вказаної у договорах робіт, а також відсутні виробничі, матеріальні та трудові ресурси, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності. Крім того, взаєморозрахунки між ПП «Оберіг» та ПП «Екоенергобуд» проводились через розрахунковий рахунок згідно платіжних доручень, однак, судами встановлено, що згідно п.10 акту перевірки ПП «Екоенергобуд» ДПІ у Дзержинському районі м.Харькова №508/2204/35009599 від 11.06.2012 ПП «Екоенергобуд» не має відкритих рахунків в установах банків. Надані позивачем акти форми №КБ-2 в приймання виконаних будівельних робіт стадіону по вул. Стрийській - кільцевій дорозі у м.Львові; акт приймання виконаних підрядних робіт за кошторисом на проведення заходів захисту від підтоплення та затоплення на території Насташинської с/ради Галицького району Івано-Франківської області за листопад 2010 року - всього без ПДВ 33330,00 грн. не відповідають вимогам наказу Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №554 від 04.12.2009 «Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві», зокрема: даний документ, як і довідка є трьохстороннім, що передбачає Замовника, Генпідрядника, Субпідрядника. Крім того, згідно з висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України №11 від 24.05.2013 всі документи (договори, податкові накладні, акти приймання виконаних робіт) від імені ПП «Екоенергобуд" підписані не посадовою особою підприємства, а від його імені невстановленими особами.

Разом з тим, колегія суддів приходить до переконання, що вказані висновки судів зроблено передчасно, без з`ясування всіх обставин по справі для правильного вирішення спору. Суди зазначили, що договори з ПП «Екоенергобуд», податкові накладні та акти виконаних робіт підписані не керівником цього підприємства. Натомість докази, які підтверджують такі висновки відсутні в матеріалах справи, а надані позивачем докази про те, що всі документи підписані керівником - ОСОБА_1 не досліджувались. Щодо податкової адреси цього підприємства: м.Львів вул. Патона, 22 - суди не надали оцінку доводам і доказам позивача, що згідно ЄДРПУО саме ця адреса зазначена як юридична. Податковим органом та судами досліджувався Єдиний державний реєстр, але який саме реєстр та які відомості в ньому стали підставою для такого висновку - не зазначено. Крім того, суди посилались на висновки експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України №11 від 24.05.2013. Вказане дає підстави для висновку про наявність матеріалів кримінальної справи, але суди не з`ясували про прийняте рішення. Також, суди не дали оцінку доводам позивача про неможливість проведення будь-яких розрахунків у разі відсутності розрахункових рахунків у банку, але прийняли зворотнє твердження податкового органу про відсутність розрахункових рахунків. Суди встановили також відсутність у ПП «Екоенергобуд» ліцензії, натомість позивач спростовув такі висновки надавши її копіію суду - а.с. 55 том 2.

Щодо ТОВ «Білдальянс», суди встановили, що зазначене Товариство виконало роботи по реконструкції каналізаційних мереж та споруд на них школи-саду в м.Бурштині із використанням власних матеріалів, про що вказано в договорі, на загальну суму 10000,00 грн. Відповідно до укладеного договору №21.02./11 від 21.02.2011 виконано роботи на загальну суму 650000,00 грн. Згідно укладеного договору №11.07./10 від 01.07.2010 виконано роботи на суму 500000,00 грн.

Згідно довідки з ЄДР товариство зареєстроване: 30.11.2009 м.Київ, вул. Щусєва, 36; згідно запису 9. 17.01.2012 м.Київ, Шевченківський р-н, вул.Пирогова, буд.10, Корпус В; запис 19. 10.12.2012 зняття з обліку; запис 20. 08.01.2013 взято на облік м.Київ, Печерський р-н, вул.Щорса, буд.26, Літера А, офіс 131. Поряд з цим, згідно наданого листом слідчого з ОВС слідчого відділу ДПС в Івано-Франківській області Петріва І.Р. №1120/7/09-018/658 від 04.04.2013 протоколу огляду місця події від 31.01.2013 та акту перевірки Броварської ОДПІ Київської області №228/22-3/36857716 від 27.04.2012 платник відсутній за місцем знаходження в м.Київ, Печерський р-н, вул.Щорса, буд. 26 , Літера А, офіс 131 (за вказаною адресою знаходиться незавершене будівництво). Крім того, судами встановлено, що у даного платника відсутні складські приміщення, автомобільні та інші транспортні засоби, а також устаткування для здійснення господарської діяльності, згідно бази даних ДПС України на підприємстві рахується 1 чоловік. З листа від 13.02.2013 №1352/09-10 слідчого управління ДПС у м.Києві вбачається, що кримінальне провадження щодо фіктивного підприємництва, вчиненого невстановленими особами, з метою прикриття незаконної діяльності при реєстрації на ім`я ОСОБА_2 ТОВ «Білдальянс» за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.205 КК України (фіктивне підприємництво ) внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000052 і проводиться досудове слідство СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві.Судами встановлено відсутність договорів на поставку товару, а податкові накладні, акти виконаних робіт підписані ОСОБА_2 , хоча керівником згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ "Білдальянс" є ОСОБА_3 . Будь-які дані щодо призначення директором товариства ОСОБА_2 відсутні. Судом також встановлено відсутність будь-якого руху коштів між цими підприємства, так як розрахунки у готівковій чи безготівковій формі ПП "Оберіг" з ТОВ "Білдальянс" не проводились.

Разом з тим, суди не досліджували надані позивачем докази про наявність ліцензії, та що з 30.11.2009 р. ТОВ "Білдальянс" зареєстроване за адресою: м.Київ вул. Щусєва, 36. Хід кримінального провадження також не з`ясовувався.

Щодо правовідносин позивача з ПП «Воллі». Судами встановлено, що між сторонами укладено договір підрядних робіт №04.04 від 12.04.2011, відповідно до якого виконано роботи по реконструкції каналізаційних мереж та споруд на них школи-саду в м.Бурштині із використанням власних матеріалів, про що вказано в договорі, на загальну суму 33000,00 грн. Відповідно до укладеного договору від 04.05.2011 виконано роботи на загальну суму 620000,00 грн. Судами встановлено, по даних господарських операціях довідки форми КБ-3 відсутні. Згідно актів про вартість виконаних підрядних робіт типової форми №КБ-2В у 2 кварталі 2011 року всього включено витрат у рядок 05.1 Декларації «витрати операційної діяльності, у тому числі собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)», вартість виконаних робіт з урахуванням ПДВ 176937,0грн.

Як встановлено судами, 26.12.2012 вироком Сихівського районного суду м. Львова у кримінальній справі №1319/5265/2012 власника та директора ПП « Воллі » ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 27 ч. 2, 205 ч. 2, 358 ч. 4 КК України . Вироком встановлено, що ПП «Волі» здійснювало діяльність не спрямовану на настання реальних наслідків, а діяльність спрямовану на надання податкової вигоди третім особам, як вигодонабувачеві.

В даних правовідносинах, колегія суддів вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій, що ПП "Воллі" не виконувало роботи згідно вищенаведених договорів з ПП «Оберіг», а здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам, а тому висновок судів щодо завищення позивачем валових витрат та заниження податку на прибуток за 2 квартал 2011 року в сумі 176937,00 грн. є вірним.

З приводу господарських операцій позивача з ПП «Львівкомфортгруп-К» (керівник ОСОБА_6 , який продав підприємство громадянину Польші ОСОБА_7 ) судами встановлено, що підприємство не володіє власними офісними та складськими приміщеннями, транспортними засобами, землями та спорудами. ПП «Львівкомфортгруп-К» виписано на користь ПП «Оберіг» видаткові та податкові накладні на загальну суму 82054,41 грн. ( в т.ч. ПДВ 13675,73 грн.). Як встановлено судами, договори поставки (купівлі-продажу), докази транспортування чи отримання товару відсутні, вказані вище податкові накладні підписані невстановленою особою. Позивач також не відобразив дану господарську операцію у валових витратах, що унеможливлює відповідно віднесення цих сум до податкового кредиту. Крім того, слідчим відділом податкової міліції ДПА у Львівській області розслідувалась кримінальна справа №179-0467, за ознаками злочинів, передбачених КК України, в пособництві в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах. В схемі мінімізації податкових зобов`язань задіяне ПП «Львівкомфортгруп-К», яке відповідно до даних податкових декларацій тісно пов`язане із фіктивними суб`єктами господарської діяльності. Крім того, з долученого до матеріалів справи обвинувального акту у кримінальному провадженні, за підозрою в ухиленні від сплати податків у значних розмірах ОСОБА_8 видно, що останній, «достовірно знаючи, що будівельні роботи упродовж 2010-2011 років при зведенні футбольного стадіону у м.Львові, виконанні ремонтно-будівельнихз робіт і відновлювальних робіт в с.Насташино та школі-саду у м.Бурштин виконувалися виключно правниками ПП «Оберіг», маючи на меті ухилитися від сплати податків, отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб підроблені акти приймання виконаних підрядних робіт форми №КБ-2В та довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми №КБ-3 за червень-грудень 2010 року та лютий-червень 2011 року, а також податкові накладні за вказаний період, які містили завідомо неправдиві відомості про поставку товару та виконання будівельних робіт на вказаних об`єктах ПП «Екоенергобуд», ТОВ «Білдальянс», ПП «Воллі».

У постанові Верховного Суду України від 05.03.2012 (справа № 21-421а11) міститься правовий висновок, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Окрім того, Верховний Суд України, з чим погоджується Верховний Суд, неодноразово висловлював правову позицію що статус фіктивного підприємництва не сумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами (постанова ВС України від 14.03.2017 ЄДРСР 65537637)

Разом з тим, дослідженню підлягають всі докази в їх сукупності, з урахуванням вимог статі 78 КАС України, у разі наявності обставин, які звільняють від доказування, в тому числі і при наявнсті судових рішень.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судами не було з`ясовано належним чином усіх обставин справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства «Оберіг» задовольнити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014 - скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва ,

C.С. Пасічник

Судді Верховного Суду