Справа № 580/1743/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року справа № 580/1743/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Салабай М.В.,

представника позивача Шульги ОСОБА_1 (згідно з довіреністю),

представника відповідача Крицького Ю.Г. (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

30.05.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд.235; ) (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (далі ППР) від 29.01.2019 №, № та №.

В обґрунтування позову зазначено, що висновками акту перевірки помилково визначено про отримання позивачем від банківської установи доходу внаслідок прощення боргу, оскільки починаючи з 2007 року позивач сплатив за кредитним договором кошти у сумі більшій, ніж отриманий кредит. Також зазначає, що відповідно до вимог Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України) сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла не включається до оподатковуваного доходу. Оскільки прощені банком суми коштів здійснені в межах іпотечного валютного кредиту на придбання позивачем єдиного житла, донарахування йому спірних зобов`язань є протиправним. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 31.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання.

Згідно з даними розписки та рекомендованого повідомлення вказану ухвалу відповідач отримав 04.06.2019, а позивач 10.06.2019.

06.05.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити. Вказує, що за наслідками перевірки позивача виявлено прощення йому АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором на суму 32592,71 доларів США, що на підставі вимог ПК України є оподатковуваним доходом позивача, та за який має бути сплачений податок на доходи фізичних осіб (далі ПДФО) і військовий збір, які мають бути відображені у відповідній звітності, чого позивачем не виконано. Отже, донарахування спірних зобов`язань є правомірним.

Ухвалою від 21.06.2019 суд повернув без розгляду заяву позивача від 19.06.2019 про збільшення позовних вимог, згідно з якою він просив додатково визнати протиправними та скасувати ППР від 24.05.2019 №, №.

Ухвалою від 27.06.2019 задоволено клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи у спрощеному провадженні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суд встановив, що 05.10.2007 позивач уклав з АТ «УкрСиббанк» договір №0, предметом якого є надання споживчого кредиту у сумі 40000 доларів США, що на день укладення договору еквівалентно 202000,00 грн. (далі Кредитний договір), з процентною ставкою 10,5% річних.

Його умовами визначено обов`язок позивача прийняти кредит в іноземній валюті та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в розмірі 394,00дол. США. Згідно з п.1.2.2. у будь-якому випадку він зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі до 04.10.2028.

Для забезпечення вказаних зобов`язань позивач уклав з АТ «УкрСиббанк» договір іпотеки від 05.10.2007 №66313, згідно з яким в іпотеку передав двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , - площею 49,3 кв.м., - що належить позивачу на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 05.10.2007, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйлом І.П.

Наданими позивачем довідками банку підтверджується наявність у позивача станом на 11.01.2017 заборгованості в розмірі:

34274,38 дол. США за кредитом;

7045,67 дол. США - по процентам за користування кредитом;

8777,80 дол. США - заборгованості з пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом;

24731,30 дол. США - заборгованості з пені за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками.

Квитанцією від 13.10.2017 №33 підтверджується сплата позивачем на рахунок АТ «УкрСиббанк» через Відділення №633 11660,00дол.США.

Листом від 13.10.2017 №84-9-25/137 АТ «УкрСиббанк» повідомило позивача про анулювання основного боргу за кредитним договором від 05.10.2007 №0 в сумі 32592,71 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2017 складає 868095,71 грн.

У подальшому під час документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, оформленої актом відповідача від 17.12.2018 №615/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 (далі акт перевірки), встановлено порушення ним вимог:

п.49.1. ст.49, підп.49.18.4. п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України (далі - ПК України) неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2007 рік при граничному терміні подання 02.05.2018;

підп.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164 п.168.3. ст.168 ПК України, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб (далі ПДФО) за 2017 рік на суму 46748,44 грн.;

підп.1.6. п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ, підп.168.3. ст.168 ПК України,- в результаті чого донараховано військовий збір за 2017 рік на суму 3895,71 грн.

Вказані порушення стосувалися вказаного вище прощення банком боргу позивача, внаслідок якого банк відобразив у податковій звітності форми 1-ДФ під ознакою "126" у IV кварталі 2017 року нарахування на відповідну суму позивачу доходу.

За наслідками перевірки на підставі акту відповідач, вважаючи, що відповідні суми прощеного банком боргу додатковим благом доходом позивача, прийняв спірні ППР від 29.01.2019, що стали предметом цього спору:

№ про збільшення грошового зобов`язання з ПДФО на загальну суму 58435,55грн. (46748,44 грн. основний платіж та 11687,11 грн. штрафна (фінансова) санкція 25%);

№ про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 4869,64грн. (3895.71 грн. основний платіж та 973,93 грн. штрафна (фінансова) санкція);

№ - про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб на суму 170,00грн. за неподання позивачем декларації про майновий стан та доходи за 2017рік.

Для розрахунку відповідач брав до уваги курс 1дол.США - 7,9930грн., ставку ПДФО 18%, військового збору 1,5%.

Позивач не спростовував факту неподання ним декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, як зазначено в Акті перевірки.

За результатом адміністративного оскарження позивачем вказаних ППР ДФС України прийняло рішення (№2951/К/99-99-11-05-01-25 від 12.04.2019) про залишення спірних ППР без змін та збільшення податкового зобов`язання: з ПДФО у сумі основного платежу 109508,79грн., штрафної санкції 27377,19грн., яке визначене у ППР №, та військового збору у сумі основного платежу 9127,73грн., штрафної санкції 2281,43грн., визначене у ППР №. Також зобов`язало відповідача забезпечити винесення ППР для збільшення грошових зобов`язань, у зв`язку з чим відповідач додатково прийняв ППР від 24.05.2019 №, №.

Надаючи оцінку заявленому предмету спору суд врахував таке.

Згідно з п.49.2.ст.49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до ст.162 ПК України фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, є платником ПДФО.

Об`єктом оподаткування резидента згідно зі ст.163 ПК України є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.164.1.ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з п.164.4.ст.164 ПК України під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

Ставка податку відповідно до п.167.1 ст.167 ПК України становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Перелік доходів, які не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, вказаний у ст.165 ПК України.

Зокрема, відповідно до підп.165.1.55. п.165.1. ст.165 ПК України не включається до такого доходу основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Також згідно з підп.165.1.59. п.165.1.59 ПК України не включається сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

Суд врахував, що відповідного закону не прийнято, а прощення банком боргу позивачу відбувалося без порядку його реструктуризації. Додаткові угоди, договори між ними не укладалися.

Відповідно до даних вказаних вище договорів (у тому числі нотаріально посвідчених) позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання на дату укладення договору кредиту з банком: АДРЕСА_3 .

Надані позивачем Відомості з Державного Реєстру речових прав на майно сформовані станом на 26.09.2017. Порядок впровадження Державного Реєстру речових прав на майно визначений Законом України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». В редакції на час його прийняття пунктом 5 розділу V встановлено, що до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Отже, інформація у Відомостях не є повною для висновку про «єдиність» житла фізичної особи.

Згідно з п.8.підрозд.1 розділу ХХ ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Водночас згідно з підп.164.2.17 «д» п.164.2. ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

За кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит), платник податку має право на сплату суми податкового зобов`язання, нарахованої на суму боргу (кредиту та/або відсотків), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, протягом трьох років починаючи з року, в якому задекларовано суму такого податкового зобов`язання. Для розстрочення такої суми податкового зобов`язання платник податку разом із декларацією подає до контролюючого органу заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобов`язання.

Суми розстрочених податкових зобов`язань розраховуються платником податку самостійно згідно з документами щодо суми прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків) та погашаються рівними частинами кожного календарного кварталу до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня, до 20 жовтня і до 20 грудня) починаючи з кварталу, що настає за тим кварталом, у якому до контролюючого органу подано заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобов`язання.

Отже, позивач є платником ПДФО у спірних правовідносинах, сума прощеної банком основної суми кредиту є його доходом за 2017 рік, яка підлягає оподаткуванню, і відповідні доводи відповідача є обґрунтованими.

Суд встановив, що позивач не декларував як дохід суму прощеного банком боргу з основної суми кредиту, не звертався до відповідача з заявами та поясненнями, що передбачені вище вказаною нормою.

Тому суд дійшов висновку, що донарахування основної суми ПДФО згідно зі спірним рішенням є правомірним.

Згідно з п.123.1. ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, розмір застосованого штрафу у спірних ППР відповідає вимогам закону.

Згідно з п.120.1. ст.120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Отже, спірне ППР щодо нарахування штрафу позивачу за неподання декларації про майновий стані і доходи за 2017рік в сумі 170грн. прийняте з дотриманням вимог закону.

Відповідно до п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу. Звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Оскільки спірне ППР про донарахування військового збору стосується порушення, встановленого вище і підтвердженого судом, з огляду на вимоги п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України відповідач прийняв його правомірно.

Посилання позивача на рішення Верховного Суду у справі №820/2600/16 не є обґрунтованим, оскільки у ній спір стосувався іншого предмету стягнення боргу з інших спірних обставин, в яких сума прощеного боргу основної суми іпотечного кредиту позивачем була погашена згідно з платіжними документами.

Врахувавши зазначене вище, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах в межах заявленого предмета спору відповідач діяв в межах, порядку та спосіб, які визначені законом.

Оскільки доводи про протиправність спірних ППР не є обґрунтованими, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на вимоги ст.139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Черкаській області від 29.01.2019 №, № та № відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом 30 днів з складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі та підписане 02.08.2019.