Справа № 826/11596/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В, Карпушової О.В.,

за участю секретаря: Суркової Д.О.,

представника позивача Пухальської І.С. ,

представників відповідача Магери М.Б., Ліпаної К.Г., Коваленко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 24.04.2018 № 2 на суму податкового зобов`язання 10033353,75 грн. та № 2 про застосування штрафу в сумі 512,0 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що контролюючим органом в акті перевірки безпідставно зроблено висновок про те, що кошти, які призначались для фінансування робіт з капітального ремонту двигунів та головних редукторів, не використані на вказані цілі та вважаються для позивача коштами, які отримані на безповоротній основі, без виникнення зобов`язань, тобто є безповоротною фінансовою допомогою.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог. Свої доводи, з-поміж іншого, обґрунтовує тим, що за відсутності факту зворотної передачі 6 двигунів та 3 редукторів після капітального ремонту та відсутності факту здійснення позивачем операції із вивезення двигунів з митної території України, судом першої інстанції, на думку позивача, зроблено безпідставний висновок про те, що сума коштів у розмірі 1 266 487, 02 доларів США отримана на безповоротній основі, тобто є безповоротною фінансовою допомогою. Також зазначає, що судом не повно і не всебічно досліджено всі обставини справи, зокрема, не надано оцінки настанню форс-мажорних обставин, які фактично унеможливили виконання зобов`язань за договором № РОЕ-30.4-24-ДК-13 від 21.10.2013, який укладено з Державним підприємством «Луганській авіаційний ремонтний завод», а також те, що про факт використання у повному обсязі валютних коштів, перерахованих за контрактом № 13-SCIA/070-2013/POE-30.4-8-K/KE-13 від 21.10.2013, свідчить довідка АТ «Ощадбанк» від 22.04.2019 № 52/4-14-142-БТ. Не надано належної оцінки і тому, що двигуни ТВ3-117ВМ (4 одиниці) та головні редуктори ВР-14 (2 одиниці) були передані ДП «ЛАРЗ» за договором комісії і станом на 25.04.2019 не знаходяться у веденні позивача та не передавались від ДП «ЛАРЗ», а перебувають у розшуку, отже не можуть вважатись активами, за рахунок яких відбулось збільшення доходу позивача.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. З приводу обставин справи звертає увагу суду на те, що, оскільки не встановлено здійснення платником податків операцій з вивезення за межі митної території України двигунів та редукторів для гелікоптерів, не підтверджено факту повернення 6 двигунів та 3 редукторів від ДП «ЛАРЗ», проте встановлено надходження коштів у сумі 5 985 221, 34 доларів США, при цьому, лише 275 512, 98 доларів США перераховано ДП «ЛАРЗ» в межах договору комісії на проведення капітального ремонту двигунів та редукторів, не надано пояснень щодо цільового використання іншої частини коштів, призначеної для капітального ремонту двигунів та редукторів та не встановлено фактичне отримання таких послуг від інших суб`єктів господарської діяльності в періоді, що охоплений перевіркою та терміном дії контракту з Федеральним Урядом Мексиканських сполучених штатів, а також зважаючи на закриття цього контракту (припинення взаємних зобов`язань сторін та відсутність претензій) та підтвердження здійснення капітального ремонту двох гелікоптерів, контролюючий орган дійшов обгрунтованого висновку, що сума1 266 487, 02 долари США кваліфікується як сума коштів, отриманих на безповоротній основі та/або використаних не за призначенням.

У відповіді на відзив, позивач стверджує, що відповідачем, під час здійснення розрахунку суми коштів, які він вважав, отриманими позивачем на безповоротній основі, без виникнення зобов`язань, у розмірі 1 542 000, 00 доларів США, не враховані понесені позивачем витрати та комісійну плату. Так, відповідачем не були враховані витрати позивача на перевезення виробів, митне оформлення, отримання дозволів ДСЕКУ та інші витрати, а також комісійна плата. Вказує, що прибуток позивача складається виключно із сум комісійної винагороди, з якої сплачується податок на прибуток.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні, в той час, як представники відповідача проти цього заперечували, просили судове рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що в період з 30.01.2018 по 30.03.2018 посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» з питань податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, валютного за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2017.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 06.04.2018 № 211/26-15-14-02-01-14/25662328, яким, зокрема, встановлено порушення позивачем вимог пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), пункту 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20 із змінами та доповненнями, пункту 5, пункту 7 П(С)БО 15 «Доходи», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 із змінами та доповненнями, у результаті чого, занижено податок на прибуток, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на суму 8 026 683, 00 грн., в т.ч. за: - 2016 рік на суму 8 026 683, 00 грн.; пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 5120,05 грн.

На підставі висновків акту податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 24 квітня 2018 року, а саме:

- № 2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, у загальному розмірі 10 033 353, 75 грн., з яких за основним платежем - 8 026 683,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 006 670,75 грн.;

- № 2, яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ у розмірі 5 120, 05 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 512,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку, проте, були залишені без змін, а скарга - без задоволення, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт власних повноважень довів перед судом, що кошти, які призначались для ремонту двигунів та редукторів, не використані повною мірою на визначені Контрактом з Мексикою цілі, а тому, в силу вимог податкового законодавства, вважаються безповоротною фінансовою допомогою та повинні бути відображені у фінансовій звітності позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Поворотна ж фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Вказана норма не містить застережень щодо можливості розширеного її тлумачення.

Згідно з підпунктом 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 цього ПК України безоплатно наданими товарами, роботами, послугами є: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Проаналізувавши зміст наведених норм Кодексу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що безповоротною фінансовою допомогою вважаються кошти, передані суб`єкту господарювання на підставі договору чи без договору безоплатно або списана безнадійна заборгованість або не стягнута сума заборгованості після закінчення строку позовної давності; безоплатно наданими вважаються товари, що надані згідно з договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення. Роботи (послуги) вважаються наданими безоплатно у разі, якщо не висовуються вимоги щодо компенсації їх вартості.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 135 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Тобто, формування доходів для оподаткування податком на прибуток здійснюється відповідно до правил бухгалтерського обліку.

Зокрема, порядок бухгалтерського обліку поворотної фінансової допомоги залежить від строку її надання і здійснюється згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 (далі - ПБО 15).

За змістом п.п. 5, 6 і 7 цього Положення, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

При цьому, не визнаються доходами такі надходження від інших осіб, зокрема, надходження, що належать іншим особам.

З контексту наведених положень вбачається, що у бухгалтерському обліку дохід підприємства визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (п. 5 ПБО 15). Оскільки під час отримання фінансової допомоги (що в силу норми пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України надається виключно на поворотній основі) не відбувається збільшення активу або зменшення зобов`язання, то при отриманні такої допомоги дохід не виникає, а при її поверненні не визнаються витрати.

Водночас, при наданні та отриманні безповоротної фінансової допомоги ситуація інша, оскільки така допомога не передбачає її повернення, тому в бухгалтерському обліку отримувач такої допомоги відображає її відповідно до положень бухгалтерського обліку у складі доходів.

Поряд з цим, міжнародні стандарти фінансової звітності (далі - МСФЗ) не містять окремого спеціального стандарту, що регулює облік безповоротної фінансової допомоги. Натомість наявний МСФЗ (IAS) 20 «Облік державних грантів і розкриття інформації про державну допомогу», згідно якого, характер держдопомоги, для обліку якої застосовується цей стандарт, багато в чому схожий із безповоротною фінансовою допомогою, яка надається за договорами, укладеними між різними суб`єктами господарювання недержавного сектора економіки.

Відповідно до § 3 даного Стандарту, безповоротна позика - це позика, яку позикодавець надає, відмовляючись від права на його погашення при виконанні визначених раніше умов. Позика, видана не на ринкових умовах, у МСФЗ називається грантом.

Залежно від того, з якою метою отримана безповоротна фінансова допомога, вона може враховуватися або як складова власного капіталу (так званий метод капіталу), або в прибутках і збитках (метод доходу) (§ 13 МСФЗ (IAS) 20).

Зокрема, підприємство може використовувати метод доходу для допомоги, отриманої від третіх осіб (не засновників та акціонерів). У § 15 МСФЗ (IAS) 20 даний метод обґрунтовується так: оскільки такі гранти надходять не від акціонерів, а з інших джерел, їх треба визнавати в прибутках і збитках, а не у власному капіталі; гранти, отримувані підприємством, можуть бути надані при виконанні певних умов їх використання. У цьому випадку підприємство зобов`язане виконувати ці умови. Значить, гранти треба визнавати в прибутках і збитках у періоди, у яких понесено затрати, для компенсації яких гранти були видані.

Таким чином, беручи до уваги наведені положення МСФЗ (IAS) 20, а також Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, безповоротна фінансова допомога, що враховується підприємством, яке веде бухгалтерський облік відповідно до МСФЗ, за методом доходу, має формувати доходи та відображатися на рахунку бухгалтерського обліку 71 «Інші доходи операційної діяльності» або 74 «Інші доходи».

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, між Федеральним Урядом Мексиканських Сполучених Штатів, представленим Міністерством військово-морських сил (секретаріат ВМС) Мексики (далі - Замовник), та ДП ДК "УКРСПЕЦЕКСПОРТ" ДЗТІП "ПРОМОБОРОНЕКСПОРТ" (далі - Постачальник) укладено контракт 13-SCIA/070-2013/POE-30.4-8-K/KE-13 від 21.10.2013 щодо надання послуг з капітального ремонту трьох вертольотів МІ-17-1В (бортовий номер НОМЕР_6 заводський номер НОМЕР_5; бортовий номер АМНТ-220 заводський номер НОМЕР_1 ; бортовий номер НОМЕР_3 заводський номер НОМЕР_2 ; далі за текстом - Контракт), предметом якого є надання послуг з капітального ремонту трьох гелікоптерів, постачання запасних частин, витратних матеріалів, обладнання і послуг, пов`язаних з проведенням капітального ремонту; обсяг послуг з капітального ремонту, специфікації обладнання, запасних частин, витратних матеріалів для забезпечення виконання послуг визначені в додатку №1 цього акту та є його невід`ємною частиною.

Загальна вартість контракту є фіксованою та становить 8 977 832, 00 доларів США. Перелік робіт з капітального ремонту наведено в Переліку "А" до Додатка №1 до Контракту.

На виконання Контракту позивач уклав ряд договорів комісії, за якими такі суб`єкти господарської діяльності є Комітентами, а Постачальник виступає Комісіонером, а саме:

- договір комісії №РОЕ-30.4-24-ДК-13 від 21.10.2013 із ДП «Луганський авіаційний ремонтний завод»;

- договір комісії №РОЕ-30.4-30-D/К-13 від 21.10.2013 із ДП «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон»;

- договір комісії №РОЕ-30.3-6-К/КЕ-16 від 27.05.2016 із BSTVFZC (ЗВТ Рас-Аль-Хайма) .

На підставі аналізу наданих в ході перевірки договорів, доповнень до них та додатків (зокрема, Контракту, договорів комісії) встановлено, що капітальний ремонт гелікоптерів включає комплекс робіт (наведений в Переліку "А" до Додатка №1 до Контракту), при цьому такі роботи повинні бути виконані рядом - суб`єктів господарювання комітентів на підставі договорів комісії, укладених з Постачальником як комісіонером, в частинах та обсягах, визначених договорами комісії.

Так, відповідно до договору комісії №РОЕ-30.4-24-Д/К-13 від 21.10.2013, укладеним із Комітентом ДП «Луганський авіаційний ремонтний Завод», Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за плату вчинити правочин щодо виконання Комітентом капітального ремонту головних редукторів ВР-14 та двигунів ТВЗ-117ВМ до гелікоптерів Мі-17 / МІ-8МТВ-1, згідно специфікації виробів, яка наведена в Додатку №1 до цього Договору, від свого імені за рахунок та в інтересах Комітента. Погоджена з комітентом загальна ціна ремонту за цим договором складає 2 313 000,00 доларів США.

При цьому, послуги з капітального ремонту головних редукторів ВР-14 та двигунів ТВЗ-117ВМ до гелікоптерів Мі-17/МІ-8МТВ-1 повинні бути виконані саме ДП «Луганський авіаційний ремонтний Завод», оскільки інші договори комісії передбачають виконання інших робіт/послуг (таких як капітальний ремонт комплекту складових частин/агрегатів, проведення інспекції та калібрування обладнання, проведення перевірки знань та навиків технічного персоналу, продаж комплекту запасних частин, проведення робіт зі зняття лакофарбового покриття та фарбування, оцінка та підтвердження технічного стану двигунів та редукторів після проведення їх капітального ремонту, перевірка відповідності супровідної документації тощо).

На виконання контракту № 13-SCIA/070-2013/POE-30.4-8-K/KE-13 від 21.10.2013 Замовник (Міністерство ВМС (секретаріат ВМС) Мексики) протягом березня - листопада 2014 року перерахував на користь Постачальника (позивач) авансові платежі на загальну суму 5 985 221,34 доларів США, що підтверджено регістрами бухгалтерського обліку за рахунками 312, 6812 та виписками банку.

Крім того, в ході перевірки встановлено, що на виконання Контракту з Мексикою та на виконання Договору з ЛAP3 на митну територію України було завезено 6 турбовальних двигунів та 3 головних редуктори до гелікоптерів на загальну вартість 720 000,00 доларів США, що підтверджено митною декларацією. У подальшому завезені на митну територію України двигуни (6 шт.) та редуктори (3 шт.) передані актом приймання-передачі на ДП «Луганський авіаційний ремонтний Завод» для подальшого ремонту у відповідності до договору комісії - Договору з ЛАРЗ.

Проте, як зазначає відповідач, та на що звернув увагу суд першої інстанції, в ході проведення перевірки не було підтверджено факт зворотної передачі двигунів та редукторів (вже після проведеного капітального ремонту) від ДП «Луганський авіаційний ремонтний Завод» до позивача (Постачальника за Контрактом з Мексикою).

Також, на підставі даних бухгалтерського обліку підтверджено перерахування постачальником на користь ЛАРЗ авансового платежу на суму 275 512,98 доларів США в межах договору з ЛАРЗ (договору комісії).

Крім того, актом перевірки установлено, що відповідно до даних АІС «Митниця» нездійснення постачальником операцій із вивезення двигунів та редукторів з митної території України.

Сертифікатом про форс-мажорні обставини від 20.02.2015 № 3309, виданим Торгово- промисловою палатою України, підтверджено, що виконання зобов`язань за Контрактом з Мексикою щодо капітального ремонту трьох гелікоптерів (дата виконання 19.02.2015) унеможливлює наявність форс-мажорних обставин, дата настання яких 24.12.2014, дата закінчення - «тривають, дату встановити неможливо».

При цьому, в ході перевірки вставлено укладання додаткової угоди до Контракту з Мексикою «Про кількісну оцінку послуг, отриманих згідно контракту 13-SCIA/070-2013/POE-30.4-8-К/КЕ-13 між Федеральним урядом Мексиканських Сполучених Штатів, представленим міністерством Військово - Морських Сил (секретаріат ВМС) Мексики далі за текстом «замовник» та дочірнім підприємством державної компанії «Укрспецекспорт» Державним зовнішньоторговельним та інвестиційним Підприємством «Промоборонекспорт» (постачальник), оформлена з метою остаточного розрахунку шляхом дострокового анулювання вказаного контракту».

Додатковою угодою встановлено: проведення платежів на загальну суму 5 985 221,34 доларів США (п. II); виконання та прийняття робіт з капітального ремонту 2 гелікоптерів (п.ІІІ); отримання послуг та проведення платежів, вказаних у п. II, відповідають вартості послуг, вказаних у Контракті з Мексикою та цілям «...» (п. IV); встановлення факту дострокового припинення Контракту з Мексикою, підтвердження Замовником та Постачальником факту відсутності інших зобов`язань за вказаним контрактом та відсутність жодних претензій сторін одна до одної щодо якості наданих послуг та їх обсягу.

Таким чином, зважаючи на всі вище викладені обставини, контролюючим органом в ході перевірки зроблено висновок про те, що сума коштів у розмірі 1 266 487,02 доларів США (1 542 000,00 доларів США - 275 512,98 доларів США) з дати закриття Контракту з Мексикою є для платника податків такою, що отримана на безповоротній основі, без виникнення зобов`язань, тобто, є безповоротною фінансовою допомогою.

При цьому, суму у розмірі 1 542 000,00 доларів США розраховано виходячи з визначення вартості робіт з капітального ремонту двигунів та редукторів (на підставі Переліку "А" до Додатка до Контракту з Мексикою (стор. 13 акту: вартість капітального ремонту 1 двигуна - 265 500,00 доларів США, вартість капітального ремонту одного головного редуктора - 240 000,00 доларів США).

Разом з тим, апелянт вказує на неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що ДП «ЛАРЗ» листом від 21.11.2014 № 2088/юр повідомило позивача про припинення діяльності підприємства із 09.07.2014 року у відповідності до наказу ДП «ЛАРЗ» № 127 від 08.07.2014, а листом від 11.01.2015 № 2 повідомило про відвантаження невідомими особами виробів (двох авіаційних двигунів та двох редукторів) із території підприємства.

За фактом незаконного вивезення виробів 12.08.2015 Старобільським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області було порушене кримінальне провадження № 0000943 за статтею 341 КК України. В межах вказаного кримінального провадження, за повідомленням слідчого, рухоме майно (авіаційна техніка, що рахується на обліку підприємства), в тому числі і техніка, яка надійшла на ДП «ЛАРЗ» за Договором комісії, було оголошено в розшук.

Окрім того, на запит позивача, ГУ НП в Луганській області Старобільським відділом поліції листом від 09.01.2019 № 354/111/43-2019 повідомлено про направлення кримінального провадження № 0000943до СВ Сватівського ГУНП в Луганській області.

Позивач листом № РОЕ-30.7/76 від 16.01.2019 звернувся до слідчого відділу Сватівського ВП ГУНП в Луганській області з метою отримання інформації по кримінальному провадженню № 0000943, проте, відповіді не отримав.

Додатково, 20.03.2019 листом № РОЕ-30.7/495 позивач звернувся до слідчого відділу Сватівського ВП ГУНП в Луганській області та до Старобільської місцевої прокуратури із проханням повідомити про розшук та місцезнаходження майна, яке було захоплено невідомими особами в межах кримінального провадження № 0000943, у відповідь на що Старобільська місцева прокуратура листом від 26.03.2019 №06/108/-вих-19 повідомила про спрямування листа до СВ Сватівського ВП ГУНП в Луганській області.

Таким чином, позивач наголошує, що майно, передане ДП «ЛАРЗ» за Договором комісії, на виконання зовнішньоекономічного Контракту, станом на 25.04.2019, знаходиться у розшуку, отже, не може вважатись активами, за рахунок яких відбулось збільшення доходу позивача.

Позивач листом від 30.09.2015 № РОЕ-30.7/1781 направив ДП «ЛАРЗ» пропозицію щодо розірвання Договору комісії, на що отримав лист від 05.10.2015 № 251/юр, з якого вбачається, що діяльність ДП «ЛАРЗ» тимчасово припинена з 09.07.2014 року у відповідності до наказу № 127 від 08.07.2014, що спричинено проведенням антитерористичної операції, тобто, форс-мажорними обставинами, які дотепер тривають.

Таким чином, як вказує апелянт, він перерахував ДП «ЛАРЗ» попередню оплату в сумі 275 512,98 доларів США, передав ДП «ЛАРЗ» вироби (6 авіаційних двигунів та 3 головних редуктори), проте, не отримував від ДП «ЛАРЗ» відремонтованих виробів. ДП «ЛАРЗ» не забезпечив збереження виробів, відповідно до п. п.3.2.3 Договору комісії, не направив вироби до м.Києва для передачі відповідно до пунктів 3.2.3 та 4.4. Договору комісії, тобто ДП «ЛАРЗ» не виконав умови Договору комісії.

З цього приводу, судова колегія знаходить слушними доводи податкового органу, який вказує, що оскільки не встановлено здійснення платником податків операцій з вивезення за межі митної території України двигунів та редукторів для гелікоптерів, не підтверджено факту повернення 6 двигунів та 3 редукторів від ЛAP3, проте встановлено надходження суми коштів у сумі 5 985 221,34 доларів США, при цьому лише 275 512,98 доларів США було перераховано в межах договору комісії на проведення капітального ремонту двигунів та редукторів, не надано пояснень щодо цільового використання іншої частини коштів, призначеної для капітального для капітального ремонту двигунів та редукторів та не встановлено фактичне отримання таких послуг від інших суб`єктів господарювання в періоді, що охоплений перевіркою та терміном дії Контракту з Мексикою, а також зважаючи на закриття Контракту з Мексикою (припинення взаємних зобов`язань сторін та відсутність претензій) та підтвердження здійснення капітального ремонту 2-х гелікоптерів (тобто, 4-х двигунів та 2-х редукторів, зокрема), отже сума у розмірі 1 266 487,02 доларів США (тобто суми, необхідної для капітального ремонту 4 двигунів та 2 редукторів, всього на 1 542 000,00 доларів США, за вирахуванням 275 512,98 доларів США (перерахованих на ЛAP3) кваліфікується як сума коштів, отриманих на безповоротній основі та/або використаних не за призначенням.

З посиланням на пункт 44.1 статті 44, підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 4153, норми Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV та Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, п.5. П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року № 20, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за № 85/4306, в акті перевірки зроблено висновок про заниження рядка 01 «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» Декларації з податку на прибуток за 2016 рік всього на суму 32 336 943,00 грн.

Крім того, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про безоплатне отримання позивачем виробів на загальну суму 12 255 737,76 грн., а саме: 4-х двигунів та 2 головних редукторів.

Такі висновки зроблено з урахуванням факту закриття Контракту з Мексикою (припинення взаємних зобов`язань сторін та відсутність претензій одна до одної) та підтвердження здійснення капітального ремонту 2-х гелікоптерів (тобто, 4-х двигунів та 2-х редукторів, зокрема), зважаючи на те, що поставлені на митну територію України на виконання вказаного контракту двигуни (6 шт.) та головні редуктори (3 шт.) були передані на ДП «ЛАРЗ» в межах договору комісії та не були повернуті, при цьому неможливість повернення таких виробів від ЛАРЗ підтверджена Сертифікатом про форс-мажорні обставини від 20.02.2015 № 3309, виданим Торгово-промисловою палатою України, згідно з яким встановлено, що виконання зобов`язань за Контрактом з Мексикою з капітального ремонту трьох гелікоптерів (дата виконання 19.02.2015) унеможливлює наявність форс-мажорних обставин, дата настання яких 24.12.2014 p., дата закінчення - «тривають, дату встановити неможливо».

З огляду на викладене, не викликає сумніву наявність форс - мажорних обставин, які унеможливлюють повернення від ДП «ЛАРЗ» вказаних виробів після ремонту, враховуючи, що такі обставини були передбачені пунктом 8.1 Договору комісії № РОЕ-30.4-24-ДК-13 від 21.10.2013, відповідно до якого сторони погодилися, що у разі виникнення форс - мажорних обставин (дії нездоланної сили, яка не залежить від волі сторін), а саме: війни, воєнних дій, блокади, ембарго, інших міжнародних санкцій, валютних обмежень, інших дій держав, які унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов`язань, пожеж, повеней, іншого стихійного лиха чи сезонних природних явищ, зокрема таких як замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів, сторони звільняються від виконання своїх зобов`язань на час дії зазначених обставин.

При цьому, пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі, коли дія зазначених обставин триває більше 90 днів, кожна із сторін має право на розірвання договору і не несе відповідальності за таке розірвання за винятком проведення взаєморозрахунків і передачі виробів в частині виконання сторонами зобов`язань. Достатнім доказом дії форс - мажорних обставин є документ виданий Торгово - промисловою палатою України.

Як наголошувалось вище, між Федеральним урядом Мексиканських Сполучених Штатів, представленим міністерством Військово - Морських Сил (секретаріат ВМС) Мексики далі за текстом «замовник» та дочірнім підприємством державної компанії «Укрспецекспорт» Державним зовнішньоторговельним та інвестиційним Підприємством «Промоборонекспорт» (пстачальник) укладено додаткову угоду до Контракту з Мексикою «Про кількісну оцінку послуг, отриманих згідно контракту 13-SCIA/070-2013/POE-30.4-8-К/КЕ-13, оформлену з метою остаточного розрахунку шляхом дострокового анулювання вказаного контракту».

Відповідно до Додаткової угоди встановлено: проведення платежів на загальну суму 5 985 221,34 доларів США (п. II); виконання та прийняття робіт з капітального ремонту 2 гелікоптерів (п.ІІІ); отримання послуг та проведення платежів, вказаних у п. II, відповідають вартості послуг, вказаних у Контракті з Мексикою та цілям «...» (п. IV); встановлення факту дострокового припинення Контракту з Мексикою, підтвердження Замовником та Постачальником факту відсутності інших зобов`язань за вказаним контрактом та відсутність жодних претензій сторін до одної щодо якості наданих послуг та їх обсягу.

Так, згідно з актом приймання - передачі агрегатів після надання послуг від 21 жовтня 2016 року; акту приймання виконаних робіт від 28 жовтня 2016 року, технічного акту приймання - передачі гелікоптерів МІ-17-1В (бортовий номер ANX-2219 (НОМЕР_6), заводський номер НОМЕР_5, бортовий номер НОМЕР_3 (АНМТ-220), заводський номер 96612) після надання послуг з капітального ремонту від 28 жовтня 2016 року; акту приймання виконаних робіт від 28 жовтня 2016 року; Технічного акту приймання - передачі гелікоптерів МІ-17-1В (бортовий номер ANX-2219 (НОМЕР_6), заводський номер НОМЕР_5, бортовий номер НОМЕР_3 (АНМТ-220), заводський номер 96612) після завершення надання послуг, до якого додаються паспорти комплектуючих та обладнання від 28 жовтня 2016 року підтверджено здійснення роботи з капітального ремонту двох гелікоптерів МІ-17-1В: бортовий номер НОМЕР_4 (НОМЕР_6) та бортовий номер НОМЕР_3 (АНМТ-220), у тому числі роботи з капітального ремонту комплексу складових частин/агрегатів гелікоптерів, а саме капітальний ремонт 4 двигунів та 2 редукторів, здійсненого на виконання Договору комісії №РОЕ-30.4-24-ДК-13 від 21.10.2013, укладеного між ДП «Луганський авіаційний ремонтний завод» та ДК «Укрспецекспорт» ДЗІП «ПРОМОБОРОНЕКСПОРТ».

Крім того, у Додатку №1 до Договору комісії № РОЕ-30.4-24-ДК-13 від 21.10.2013 сторонами обумовлено вартість ремонту головних редукторів у сумі 720 000, 00 доларів США (240 000, 00 доларів США за одиницю) та авіаційних двигунів у розмірі 1 593 000, 00 доларів США (265 500, 00 доларів США). Загальна сума Договору становить 2 313 000, 00 доларів США.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується здійснення на виконання Договору комісії № РОЕ-30.4-24-ДК-13 від 21.10.2013, капітального ремонту 4 двигунів вартістю 1 062 000, 00 доларів США (4 х 265 500, 00 доларів США) та 2 редукторів вартістю 480 000, 00 доларів США (2 х 240 000, 00 доларів США), що загалом становить 1 542 000, 00 доларів США. При цьому документально підтвердженою сумою, яка була перерахована ДП «Луганський авіаційний ремонтний завод» є 275 512, 98 доларів США.

З посиланням на додаткову угоду до Контракту з Мексикою, підтвердження фактичного виконання послуг з капітального ремонту двох гелікоптерів (тобто, 4-х двигунів та 2-х редукторів, зокрема) та відсутність взаємних зобов`язань та претензій сторін одна до одної за контрактом з Мексикою, є підстави вважати, що платником податків отримано вироби, а саме 4 одиниці двигунів та 2 одиниці головних редукторів до гелікоптерів на безоплатній основі.

Зважаючи на те, що передача Мексикою двигунів та редукторів для здійснення капітального ремонту гелікоптерів відбулася лише в кількості 9 одиниць (6 двигунів та 3 редукторів), при цьому, всі 9 одиниць було передано на ЛАРЗ та не повернуто через наявність форс-мажорних обставин, додаткового ввезення двигунів та редукторів не відбулося, при цьому Контракт із Мексикою закритий та підтверджено факт капітального ремонту 2 гелікоптерів, і претензії з боку Мексики відсутні, є підстави для висновку про наявність у платника податків додаткового ресурсу (виробів), за рахунок якого фактично і було надано послуги з капітального ремонту для Мексики.

Викладене свідчить про правомірність висновку контролюючого органу, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що грошові кошти у розмірі 1 266 487, 02 доларів США (1 542 000, 00 доларів США - 275 512, 98 доларів США), які призначались для ремонту двигунів та редукторів, не використані на визначені Контрактом з Мексикою цілі, а тому, в силу вимог податкового законодавства, вважаються безповоротною фінансовою допомогою та повинні бути відображені у фінансовій звітності позивача.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на лист Секретаріату ВМС Мексики від 11.10.2016 № 1916/2016, відповідно до якого останній не заперечує щодо проведення ДП ДК «Укрспецекспорт» ДЗТІП «Промоборонекспорт» оцінки технічного стану двигунів ТВ3-117ВМ та головних редукторів ВР-14, капітальний ремонт яких проводився за Контрактом 13-SCIA/070-2013/POE-30.4-8-К/КЕ-13 від 21.10.2013, а також не заперечував щодо використання коштів для оплати послуг оцінки технічного стану агрегатів, з огляду на те, що вказаний лист долучений до матеріалів справи в якості додатка до відповіді на відзив відповідача на апеляційну скаргу, при цьому, посилань на цей доказ немає ані в позовній заяві, ані в запереченнях проти акту перевірки, хоча вказаний лист датований 11.10.2016 і позивач був про нього обізнаний. Та обставина, що позивач не мав до нього доступу через накладення арешту та його вилучення разом з іншими документамми в ході обшуку приміщення ТОВ «Інбум» відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2017 в справі № 761/34268/17, не перешкоджала заявити відповідне клопотання про його витребування. При цьому, як стверджує позивач, цей лист йому наданий на письмовий запит від 03.06.2019, тобто, без будь-яких перешкод.

Попри це, наведений лист не спростує доводів відповідача, оскільки податковий орган дійшов висновку, що перелік виконаних позивачем робіт, про які йдеться листі від 11.10.2016 № 1916/2016 та які відображені в акті приймання виконаних робіт від 28.10.2016, не передбачений контрактом, і в силу пп. 14.1.13 п.14.1 ст. 14 ПК України ці роботи визначено як роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості.

Також судом не приймаються посилання позивача на розділ 5 «Фінансові зобов`язання сторін. Порядок розрахунків» договору № РОЕ-30.4-24-ДК-13 від 21.10.2013, який укладено з Державним підприємством «Луганській авіаційний ремонтний завод» з тих підстав, що комісійна плата в сумі 32 382, 00 доларів США, яку прийнято Комітентом, була зарахована позивачем як прибуток та відображена у податковій декларації за І квартал 2014 року, що не має доказового значення в межах даної справи, оскільки податковим органом встановлено заниження податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 на суму 8 026 683, 00 грн.

Окрім цього, відповідно до пункту 2 висновків акту від 06.04.2018 № 211/26-15-14-02-01-14/25662328, перевіркою виявлено порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 5 120, 05 грн.

У зв`язку із чим 24 квітня 2018 року контролюючим органом було винесено податкове повідомлення - рішення № , яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 512, 00 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму податку на додану вартість.

Позивач, обґрунтовуючи свої доводи, посилається на пункт 201.10 статті 201 ПК України, в чинній редакції, проте, як вірно вказує суд першої інстанції, застосуванню підлягає редакція статті, чинна на час виникнення спірних правовідносин.

Так, у відповідності до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (а саме ДФС України), в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, пунктом 201.10 статті 200 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Виходячи зі змісту наведених норм ПК України, порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН є податковим правопорушенням, за яке законом передбачена фінансова відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій.

В апеляційній скарзі позивач не надає додаткових обґрунтувань протиправності податкового повідомлення - рішення №2 від 24 квітня 2018 року.

Відповідно до матеріалів справи, податкова накладна № 2 від 25.12.2015 на суму 3035, 52 грн та податкова накладна № 3 від 25.12.2015 на суму 2084, 53 грн зареєстровані в ЄРПН 11.01.2016.

При цьому, станом на час виникнення спірних правовідносин, діяла редакція Податкового кодексу України, яка передбачала реєстрацію податкових накладних не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання, у зв`язку із чим суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог і в цій частині.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 06.08.2019.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В.Епель

О.В. Карпушова