Справа № 461/1704/16-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

07 серпня 2019 рокуЛьвів№ КДМ/105/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву Державної казначейської служби України про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 461/1704/16-а за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Львівській області та Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес", про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення грошових коштів одноразової грошової допомоги по інвалідності, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС) та Державної казначейської служби України (далі - ДКС) в якому просив: визнати протиправною відмову ДФС від 11.01.2016 у виплаті йому одноразової грошової допомоги по інвалідності; визнати протиправною відмову ДФС від 18.01.2016 у надання довідок на пільги - про 50% знижку з оплати комунальних послуг, палива та електроенергії працівникам податкової міліції; зобов`язати ДФС призначити одноразову грошову допомогу по інвалідності у розмірі 70% чотирирічного грошового забезпечення старшому оперуповноваженому з особливо важливих справ міжрегіонального відділу оперативного документування оперативного управління ГУ ДФС; зобов`язати ДФС надати довідки на пільги - 50% знижку з оплати комунальних послуг, палива та електроенергії працівникам податкової міліції; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ДФС на його користь одноразову грошову допомогу по інвалідності у розмірі 65869,44 грн; зобов`язати ГУ ДФС провести виплату одноразову грошову допомогу по інвалідності у розмірі 65869,44 грн; зобов`язати ДКС забезпечити перерахування 65869,44 грн ДФС для подальшої виплатити страхових сум відшкодування шкоди внаслідок ушкодження здоров`я позивача.

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 11 квітня 2016 року позов задоволено повністю.

За результатами апеляційного розгляду справи, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року, апеляційну скаргу ДКС задоволено, апеляційні скарги ДФС і ГУ ДФС задовольнено частково.

Постанову Галицького районного суду міста Львова від 11 квітня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задовольнено частково.

Визнано протиправною відмову ДФС від 11.01.2016 у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по інвалідності. Зобов`язано ДФС призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по інвалідності у розмірі 70% чотирирічного грошового забезпечення старшому оперуповноваженому з особливо важливих справ міжрегіонального відділу оперативного документування оперативного управління ГУ ДФС. У решті задоволення позову відмовлено.

10.03.2017 Львівським апеляційним адміністративним судом зареєстровано заяву ДКС про ухвалення додаткового судового рішення до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року.

Згідно поданої заяви судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат понесених відповідачем - ДКС, а саме, судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС, в редакції, чинній на час постановлення цієї ухвали) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229, частини третьої статті 252 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявою відповідача, за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення такої.

Статтею 252 КАС встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої).

Аналогічні за змістом вимоги були викладені в частині першій статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС-1; в редакції (до 15.12.2017), чинній на час прийняття постанови судом апеляційної інстанції та подання заяви про ухвалення додаткового рішення).

Із поданої заяви та матеріалів справи видно, що ДКС просить вирішити питання щодо понесених нею у зв`язку із розглядом справи витрат, а саме витрат пов`язаних із сплатою судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 606,32 грн (платіжне доручення від 05.07.2016 №625).

Відповідно до частин першої, третьої статті 87 КАС-1 судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 94 КАС-1 якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

За частиною шостою цієї ж статті якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Подібні за змістом вимоги викладені в статтях 132, 139 КАС.

За змістом вказаних процесуальних норм (КАС-1), якщо судове рішення ухвалене на користь сторони суб`єкта владних повноважень (в нашому випадку відповідача), суд присуджує з іншої сторони (в нашому випадку позивача) всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, але лише пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Судові витрати у вигляді судового збору, витрат на правову допомогу, витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду, витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів, перекладачів та витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, з іншої сторони - не на користь якої ухвалено судове рішення, не стягуються.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні позову до ДКС (судове рішення ухвалено на користь сторони - суб`єкта владних повноважень), сплачений нею у зв`язку з розглядом справи судовий збір за подання апеляційної скарги не підлягає стягненню з позивача та залишається за відповідачем, як цього вимагала стаття 94 КАС-1 та вимагає стаття 139 КАС.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви ДКС про ухвалення додаткового рішення необхідно відмовити.

Керуючись статтями 241, 248, 252, 321, 325, 328, 329 КАС, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державної казначейської служби України про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула