Справа № 240/3530/19
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Житомир справа № 240/3530/19

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірною відмову Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, викладену в листах №14138/03 від 06.12.2018, №15082/03 від 29.12.2018, №2476/03 від 19.02.2019;

- зобов`язати Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до його пільгового стажу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, період роботи з 22.11.1993 по 30.06.2003, та додатково зарахувати до страхового стажу 18 років відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 22.11.2018;

- зобов`язати Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області внести індивідуальні відомості про нього, як про застраховану особу в систему персоніфікованого обліку за 2000-2003 роки на підставі довідки про заробітну плату №12-36/961-1 від 23.07.2018 за період з 01.01.2000 по червень 2003 року, виданої архівним відділом Олександрійської міської ради та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №03-1330/201 від 28.01.2019, виданої Державною службою України з надзвичайних ситуацій про розмір заробітної плати за липень - грудень 2003 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що згідно даних трудової книжки його загальний трудовий стаж складає більше 33 років, з яких 18 років він працював на посаді респіраторника воєнізованого гірничорятувального загону, яка належить до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. З огляду на зазначене, позивач вважає, що він має право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". З метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення позивач тричі 29.11.2018, 26.12.2018 та 04.02.2019 звертався до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявами про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та надав усі необхідні, на його думку, документи, що підтверджують пільговий характер роботи. Однак, відповідач розглянувши подані документи, зазначив, що стаж роботи позивача зі шкідливими і важкими умовами праці врахований за період з 01.07.2003 по 28.05.2013 і становить 8 років 7 місяців 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". З огляду на зазначене, ОСОБА_1 вважає, що відповідач протиправно не зарахував до його пільгового стажу періоду роботи з 22.11.1993 по 30.06.2003 на посаді респіраторника 2-го Коростишівського взводу 51-го воєнізованого гірничорятувального загону, який в подальшому був перейменований в 11-ий воєнізований гірничорятувальний загін, а потім в Олександрійський воєнізований гірничорятувальний загін, і як наслідок протиправно відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Також позивач вважає неправомірною відмову відповідача у внесенні індивідуальних відомостей про нього як застраховану особу до системи персоніфікованого обліку за 2000 - 2003 роки на підставі довідки про заробітну плату, оскільки у вказаний період він працював, отримував заробітну плату, але, як він нещодавно дізнався, відомості про нього за вказаний вище період не були внесені до системи персоніфікованого обліку через те, що з його заробітної плати не сплачувався збір до пенсійного фонду у зв`язку з передбаченою чинним законодавством пільгою для службовців воєнізованої охорони, органів спецзв`язку і гірничорятувальних частин. Відсутність таких індивідуальних відомостей у системі персоніфікованого обліку, на думку позивача, прямо впливає на розмір належної йому пенсії.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою від 26 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, а позивачу надано десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

05 квітня 2019 року до суду на виконання вимог ухвали від 26.03.2019 надійшла уточнена позовна заява з усуненими недоліками (а.с.71-79).

Ухвалою від 09 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі 11 квітня 2019 року було надіслано на адресу місцезнаходження Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та отримано відповідачем 12.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду.

06 травня 2019 року до суду надійшов відзив Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог (а.с.83-88).

В обґрунтування такої позиції відповідач зазначив, що зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи за Списком №1 період роботи з 22.11.1993 по 30.06.2003 неможливо, оскільки підтвердження на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється на підставі записів у трудових книжках та уточнюючих довідок, виданих підприємствами або їх правонаступниками на підставі первинних документів, де зазначаються періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада. Характер виконуваної роботи, розділ, підпункт, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи. Однак, позивач таких уточнюючих довідок не надав, з огляду на що відповідач стверджує, що зарахувати до пільгового стажу період з 22.11.1993 по 30.06.2003 неможливо, оскільки він не підтверджений довідкою про особливий характер та умови праці. Крім того, свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періодів роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цих періодів повинне бути підтверджене результатами атестації робочих місць. Однак, позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії, не було надано інформації, коли вперше була здійснена атестації робочих місць на підприємстві.

Також у відзиві на позовну заяву Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначило, що згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Мінпраці та соціальної політики від 26.08.2010 № 3632/0/010/10-36 правом на пенсію за віком на пільгових умовах користуються лише працівники тих державних аварійно-рятувальних служб, які здійснюють гірничо-рятувальне обслуговування об`єктів вугільної та гірничорудної промисловості. Натомість, Київський воєнізований аварійно-рятувальний (гірничорятувальний) загін, де працював позивач, здійснює обслуговування об`єктів не тільки гірничої промисловості, а й інших, не передбачених підрозділом 5 Списку № 1, об`єктів, з огляду на що відповідач вважає, що правом на відповідну пенсію працівники цього загону не користуються.

Підсумовуючи вищенаведене, відповідач зазначив, що згідно поданих документів загальний стаж ОСОБА_1 складає 33 роки 5 місяців 17 днів, а стаж у пільговому обчисленні по Списку №1 - 8 років 7 місяців 16 днів, до якого було зараховано періоди роботи позивача на посаді респіраторника Київського ВГРЗ штабу ВГРЧ Центрального регіону з 01.07.2003 по 06.04.2004 та з 07.04.2004 по 04.01.2005, а також на посаді респіраторника ДП "Київський воєнізований аварійно-рятувальний (гірничо-рятувальний) загін" з 18.01.2006 по 31.01.2007 та з 01.05.2007 по 28.05.2013. Вказаний стаж є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Щодо позовної вимоги про внесення індивідуальних відомостей про позивача як про застраховану особу до системи персоніфікованого обліку за 2000 - 2003 роки на підставі довідок про заробітну плату, відповідач вказав, що за вказаний період за ОСОБА_1 збір на загальнообов`язкове пенсійне страхування не сплачувався і не нараховувався роботодавцем, а тому позовні вимоги в даній частині не можуть бути задоволенні.

Ухвалою від 08 травня 2019 року адміністративну справу №240/3530/19 було призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі на 03 червня 2019 року.

16 травня 2019 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив на позовну заяву (а.с.93-96).

У зв`язку з хворобою головуючого судді Черняхович І.Е. судове засідання по справі, призначене на 03 червня 2019 року, було перенесено на 27 червня 2019 року.

В судовому засіданні, що відбулося 27 червня 2019 року за участі позивача та його представника, а також представника відповідача, було оголошено перерву до 12:00 04 липня 2019 року.

04 липня 2019 року під час судового засідання представником позивача були надані додаткові пояснення (а.с.110-111).

Ухвалою суду від 10 липня 2019 року від Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області витребувано інформацію про те, чи подавалась Олександрійським ВГРЗ, як страхувальником, в період з 2000 по 2003 роки звітність щодо застрахованих осіб, в тому числі й щодо ОСОБА_1 , який у вказаний період перебував на службі в Олександрійському ВГРЗ (а.с.114-115).

Наступне судове засідання по справі було призначено на 18 липня 2019 року.

18 липня 2019 року Коростишівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, у відповідь на ухвалу від 10.07.2019, надіслано лист, в якому повідомлено про неможливість надання до суду звітності щодо застрахованих осіб, у зв`язку з тим, що за вказаний період страхувальником звітність подавалась до управління ПФУ в м. Олександрія Кіровоградської області (а.с.121-122).

В судове засідання, що було призначене на 18 липня 2019 року з`явився позивач - ОСОБА_1 , а також представник відповідача - ОСОБА_2 . Під час розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав. Натомість представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

В подальшому, за згодою сторін протокольною ухвалою суду від 18.07.2019, винесеною без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання, було перейдено до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши позовну заяву та відзив на неї, з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, перевіривши їх наявними у матеріалах справи та дослідженими доказами, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 114 та п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.18).

До заяви про призначення пенсії на пільгових умовах позивачем було додано: копію та оригінал трудової книжки; копію паспорта та ідентифікаційного коду; копію військового квитка; копію диплому про навчання; копія особової картки звільнених (форма №Т-2) за 2003 рік; архівну довідку про реорганізацію та перейменування підприємства №12-36/961-2 від 23.07.2018 року, видану архівним відділом Олександрійської міської ради; копію наказу про проведення атестації робочих місць №113 від 28.12.1994 року; архівний витяг №12-36/961-3 від 23.07.2018 року з наказу №179 від 07.10.1999 про результати перевірки атестації робочих місць, виданий архівним відділом Олександрійської міської ради; архівний витяг №12-36/961-4 від 23.07.2018 з наказу №169 від 27.07.2004 року "Про результати атестації робочих місць за умовами праці", виданий архівним відділом Олександрійської міської ради; копію листа Державної експертизи умов праці №06-715 від 04.03.1994 року; архівну довідку №12-36/961 від 23.07.2018, видану архівним відділом Олександрійської міської ради, про період роботи в "Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному загоні ДВГР/АР/С МНС України"; довідку про особливий характер та умови праці, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах, видану 16.04.2009 Ліквідаційною комісією Центрального регіонального спеціального воєнізованого аварійно-рятувального загону; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №28-3/24/178 від 31.05.2018, видану Державною службою України з надзвичайних ситуацій; копія наказу Київського воєнізованого гірничорятувального загону про звільнення №51-к від 06.04.2004; довідку про періоди роботи №44/10-12 від 31.01.2007, видану Державною спеціальною (воєнізованою) аварійно-рятувальною службою ДП "Київський воєнізований аварійно-рятувальний (гірничорятувальний) загін"; архівну довідку про нараховану заробітну плату №12-36/961-1 від 23.07.2018, видану архівним відділом Олександрійської міської ради.

За наслідками розгляду заяви позивача та доданих до неї документів, Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 06.12.2018 №14138/03 відмовило позивачу у призначенні пенсії. При цьому, в якості підстави для відмови у листі було вказано, що зарахувати до стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 22.11.1993 по 30.06.2003 на 51-му воєнізованому гірничорятувальному загоні, з 01.07.2003 по 04.01.2005 на Київському ВГРЗ Штабу ВГРЧ Центрального регіону, з 05.01.2005 по 17.01.2006 в Центральному регіональному спеціальному (воєнізованому) аварійно-рятувальному загоні неможливо, оскільки підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється у відповідності зі списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, на підставі записів у трудових книжках працівників та уточнюючих довідок, однак ОСОБА_1 таких довідок не надав. Крім того, вказано, що заявником не надано інформації коли вперше була здійснена атестація робочих місць на підприємстві, а в довідках про особливий характер і умови праці, необхідні для обчислення пільгової пенсії за період з 03.07.2008 по 16.04.2009 не вказано інформацію про характер виконуваних робіт. Також у листі відповідач посилався на роз`ясненнями, викладені листі Мінпраці та соціальної політики від 26.08.2010 № 3632/0/010/10-36 згідно з якими, правом на пенсію за віком на пільгових умовах користуються лише працівники тих державних аварійно-рятувальних служб, які здійснюють гірничо-рятувальне обслуговування об`єктів вугільної та гірничорудної промисловості. Натомість, Київський воєнізований аварійно-рятувальний (гірничорятувальний) загін, де працював ОСОБА_1 , здійснює обслуговування об`єктів не тільки гірничої промисловості, а й інших, не передбачених підрозділом 5 Списку № 1, об`єктів, з огляду на що відповідач зазначив, що правом на відповідну пенсію працівники цього загону не користуються.

Враховуючи викладене, відповідачем було зроблено висновок про відсутність у ОСОБА_1 пільгового стажу, а тому відмовлено йому у призначенні пенсії (а.с.19-20).

26 грудня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії (а.с.21-22).

За наслідками розгляду вказаної заяви, Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 29.12.2018 №15082/03 (а.с.23-25) відмовив позивачу у призначенні, посилаючись при цьому на ті ж мотиви, що були викладені у листі від 06.12.2018 №14138/03.

04 лютого 2019 року позивач втретє звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст.114 та п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До вказаної заяви на підтвердження наявності у нього пільгового стажу позивач додав: довідку про підтвердження наявного трудового стажу для підтвердження пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №50/96-22 від 28.01.2019 видану ДП "Мобільний рятувальний центр ДСНС України", яке є правонаступником ДП "КИЇВСЬКИЙ ВРГЗ" про період роботи з 18.01.2006 по 31.01.2007 та з 01.05.2007 по 28.05.2013; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №28-3/24/29 від 28.01.2019 видану Державною службою України з надзвичайних ситуацій, за період роботи з 01.07.2003 по 06.04.2004 та з 07.04.2004 по 04.01.2005; довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №03-1330/201 від 28.01.2019 видану Державною службою України з надзвичайних ситуацій про розмір заробітної плати за липень - грудень 2003 року; лист архівного відділу Олександрійської міської ради від 22.11.2018 №12-36/1374 з завіреними архівними копіями наказу Головного штабу Державної воєнізованої гірничорятувальної (аварійно-рятувальної) служби № 179 від 07.10.1999 "Про результати перевірки атестації робочих місць на основі постанови КМУ від 01.02.21992 № 442"; лист архівного відділу Олександрійської міської ради від 22.11.2018 №12-36/1374-1 з завіреними архівними копіями наказу Центрального регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону № 169 від 27.07.2004 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці"; завірену копію наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України №131 від 19.03.2013 про припинення ДО "КИЇВСЬКИЙ ВГРЗ".

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 19.02.2019 №2476/03 повідомив ОСОБА_1 , що період його роботи на посаді респіраторника Київського ВГРЗ штабу ВГРЧ Центрального регіону з 01.07.2003 по 06.04.2004 та з 07.04.2004 по 04.01.2005, а також на посаді респіраторника ДП "Київський воєнізований аварійно-рятувальний (гірничо-рятувальний) загін" з 18.01.2006 по 31.01.2007 та з 01.05.2007 по 28.05.2013 зараховані до його пільгового стажу. Таким чином, відповідач зробив висновок, що стаж роботи ОСОБА_1 зі шкідливими і важкими умовами праці за вказаний вище період становить 8 років 7 місяців 16 днів, що є недостатнім для призначення йому пенсії відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.27).

Вважаючи, що відповідач протиправно не зарахував до його пільгового стажу період робот з 22.11.1993 по 30.06.2003, та у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, протиправно відмовив йому у призначенні пенсії відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.

Згідно з записами у наявній у матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с.28-35) позивач з 22.11.1993 на підставі наказу №351-к від 06.12.1993 був прийнятий на службу в 2-й Коростишівський взвод 51-го воєнізованого гірничорятувального загону на посаду респіраторника (підземний) (а.с.29).

В подальшому, згідно із записом № 13 від 03.05.1994, здійсненим на підставі наказу №73 від 18.05.1994, 51-ий воєнізований гірничорятувального загін був перейменований на 11-й воєнізований гірничорятувального загін, а пізніше, відповідно до запису №14 від 01.09.1999, здійсненого на підставі наказу №315к від 06.09.1999, 11-й воєнізований гірничорятувального загін був перейменований в Олександрійський воєнізований гірничорятувальний загін Міністерства надзвичайних ситуацій України (а.с.29).

Обставини, щодо перейменування 51-го воєнізованого гірничорятувального загону підтверджуються також архівною довідкою від 23.07.2018 №12-36/961-2, виданою архівним відділом Олександрійської міської ради (а.с.37)

30.06.2003 ОСОБА_1 на підставі наказу №74-К від 17.06.2003 був звільнений з посади респіраторника Олександрійського воєнізованого гірничорятувального загону Міністерства надзвичайних ситуацій України у зв`язку з переведенням до Київського ВГРЗ ДВГРС МНС України, про що у трудовій книжці позивача зроблено запис від 30.06.2003 № 15 (а.с.29).

Крім того, із записів у трудовій книжці позивача вбачається, що з 01.07.2003 по 06.04.2004 ОСОБА_1 працював на посаді респіраторника Київського ВГРЗ штабу ВГРЧ Центрального району, з 07.01.2004 по 04.01.2005 на посаді респіраторника в Центральному регіональному спеціальному (воєнізованому) аварійно-рятувальному загоні, з 05.01.2005 по 17.01.2006 на посаді респіраторника в Житомирському окремому воєнізованому аварійно-рятувальному взводі ЦРСВАРЗ, з 18.01.2006 по 31.01.2007 на посаді респіраторника в ДП "Київський воєнізований аварійно-рятувальний (гірничорятувальний) загін", звідки був звільнений у зв`язку з закінченням строку трудового договору (а.с.30-32).

01.05.2007 ОСОБА_1 був знову прийнятий на роботу респіраторником другого воєнізованого гірничорятувального взводу ДП "Київський воєнізований аварійно-рятувальний (гірничорятувальний) загін". 23.10.2008 він переведений на посаду респіраторника оперативного воєнізованого гірничорятувального взводу. В подальшому ДП "Київський воєнізований аварійно-рятувальний (гірничорятувальний) загін" було перетворено в Державну організацію "Київський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін", про що в трудовій книжці зроблено запис від 27.01.2009 №32.

01.10.2010 ОСОБА_1 відповідно до наказу від 01.10.2010 №115-к був переведений на посаду командира відділення оперативного воєнізованого гірничорятувального взводу.

Відповідно до запису в трудовій книжці №36 від 28.05.2013 позивач був звільнений з посади командира відділення оперативного воєнізованого гірничорятувального взводу ДО "Київський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін" МНС України, у зв`язку з його переведенням до ДП МРЦ МНС України.

Починаючи з 29.05.2013 і по теперішній час ОСОБА_1 працює на посаді командира відділення гірничорятувального взводу загону гірничорятувальних робіт (а.с.34-35).

Вказані відомості також підтверджуються наявними у матеріалах справи: копією архівних довідок архівного відділу Олександрійської міської ради від 23 липня 2018 року №12-36/961-2 (а.с. 36, 37), довідки архівного відділу Олександрійської міської ради від 23 липня 2018 року №12-36/961-5, до якої долучено копію особової картки позивача (а.с. 42-44), довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 31 травня 2018 року №28-3/24/178 (а.с. 46); довідки ліквідаційної комісії Центрального регіонального спеціалізованого воєнізованого аварійно - рятувального загону від 16.04.2009 про особливий характер та умови праці, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах (а.с. 47 та зворот); довідки ДП "Київський воєнізований аварійно - рятувальний (гірничорятувальний) загін" № 44/10-12 від 31.01.2007 (а.с.48 та зворот); довідки голови комісії з припинення ДП МРЦ від 28.01.2019 № 50/96-22 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.57 та зворот); довідки заступника голови ДСУ з надзвичайних ситуацій від 28.01.2019 № 28-3/24/29 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.58 та зворот).

Враховуючи, що робота на посаді респіраторника воєнізованого гірничо-рятувального загону, належить до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, позивач вважає, що він має право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України № 1058-IV).

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з ст. 1 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон України № 1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Вищезазначена норма кореспондується із положеннями статті 114 Закону України № 1058-IV.

Порядок застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).

Згідно з п. 1 Порядку № 383 цей порядок регулює застосування Списків № 1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 3 Порядку № 383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що до 21.08.1992 період роботи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списками №1 і №2 зараховується до пільгового стажу роботи за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи. Натомість, після 21.08.1992 період роботи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списками №1 і №2 зараховується до пільгового стажу роботи за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці.

В спірний період роботи позивача на посаді респіраторника в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному загоні Міністрества надзвичайних ситуацій України з 22.11.1993 по 30.06.2003, який не був зарахований відповідачем до пільгового стажу через відсутність уточнюючої довідки, Списки №1, 2 були затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36.

Розділом I "Гірські роботи" Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими

і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, за кодом 1010600а-18029 передбачалися посада «респіраторник».

Аналогічна посада була передбачена і у Списку № 1, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36.

Таким чином, посада респіраторника, яку позивач займав в період роботи в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному загоні Міністерства надзвичайних ситуацій України з 22.11.1993 по 30.06.2003, належить до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до п. 20 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності у трудовій книжці необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Зазначений висновок суду, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Із досліджених судом під час розгляду справи записів трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 , слідує, що з 22.11.1993 по 30.06.2003 він працював на посаді «респіраторника», крім того в трудовій книжці вказані документи, на підставі яких зроблені відповідні записи, а тому пільговий стаж за даний період належно підтверджений, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує такий стаж.

З огляду на зазначене, суд критично ставиться до доводів відповідача про непідтвердженість особливого характеру та умов праці позивача за період з 22.11.1993 року по 30.06.2003 року через відсутність уточнюючої довідки з підприємства, та наголошує, що період роботи позивача з 22.11.1993 року по 30.06.2003 року підтверджений записами у трудовій книжці (а.с. 29).

З приводу проведення атестації робочого місця за посадою, яку займав позивач, суд зазначає наступне.

В пункті 4 Порядку № 383 зазначено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (п.4.1 Порядку № 383).

Відповідно до п. 4.2. Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 4.3. Порядку №383 передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (п.4.4 Порядку №383).

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї Постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Судом встановлено, що позивачем надано відповідачу копію наказу від 26.12.1994 №113 (а.с.49), а також лист архівного відділу Олександрійської міської ради з завіреною копією наказу Головного штабу Державної воєнізованої гірничо-рятувальної (аварійно-рятувальної служби) № 179 від 07.10.1999 року, згідно яких посади респіраторник були належним чином атестовані (а.с.26). Копія архівного витягу міститься в матеріалах справи (а.с.38). Відповідно листа архівного відділу Олександрійської міської ради від року № 12-36/961-5 11 воєнізований гірничорятувальний загін, у якому працював позивач, відноситься до Головного штабу ДВГР/АР/С МЧС України (а.с.42).

Таким чином, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що обґрунтована відсутністю довідки про підтвердження наявного трудового стажу та відсутністю інформації щодо атестації робочого місця оскаржувана відмова Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у зарахуванні позивачу до його стажу роботи на пільгових умовах періоду з 22.11.1993 по 30.06.2003 року та як наслідок відмова у призначенні пенсії на пільгових умовах, оформлена листами № 14138/03 від 06.12.2018 року, № 15082/03 від 29.12.2018 року, № 2476/03 від 19.02.2019 року, винесена в порушення вимог чинного законодавства, а зазначені правові підстави для відмови у призначенні пенсії не відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вказаний період роботи з 22.11.1993 по 30.06.2003 необхідно зарахувати ОСОБА_1 до роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З приводу позовної вимоги про зарахувати до страхового стажу 18 років відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058).

Абзацами 9, 10 ч. 3 ст. 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Однак, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Враховуючи, що під час розгляду справи суд прийшов до висновку, що період роботи з ОСОБА_1 з 22.11.1993 по 30.06.2003 підлягає зарахуванню до періоду роботи за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, то позовні вимоги, щодо обчислення страхового стажу за вказаний період відповідно до норм абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону №1058 також підлягають задоволенню.

При цьому, щодо посилань відповідача на роз`яснення, викладені листі Мінпраці та соціальної політики від 26.08.2010 № 3632/0/010/10-36 згідно з якими, правом на пенсію за віком на пільгових умовах користуються лише працівники тих державних аварійно-рятувальних служб, які здійснюють гірничо-рятувальне обслуговування об`єктів вугільної та гірничорудної промисловості, суд зазначає, що ці доводи безпідставними, оскільки роз`яснення не є нормативно-правовими актами, натомість відповідач має діяти відповідно до закону, який має вищу юридичну силу, а тому суд критично ставиться до таких посилання відповідача як підставу для незарахування періоду роботи до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо вимог позивача щодо зобов`язання призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 22.11.2018, суд зазначає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки на даній стадії вони є передчасними і призведуть до втручання в дискреційні повноваження відповідача щодо обчислення сумарного стажу роботи, зокрема пільгового, для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Згідно з ч. 2 ст. 9 цього Кодексу суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд приходить до висновку про наявність правових підстав для виходу за межі позовних вимог, визнання протиправними відмов Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні позивачу пенсії, викладених у листах №14138/03 від 06.12.2018, №15082/03 від 29.12.2018, №2476/03 від 19.02.2019, та, як наслідок, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення йому пенсії по Списку №1 із врахуванням висновків суду по даній справі.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Коростишівське об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області внести індивідуальні відомості про позивача, як про застраховану особу в систему персоніфікованого обліку за 2000-2003 роки на підставі довідки про заробітну плату №12-36/961-1 від 23.07.2018 за період з 01.01.2000 по червень 2003 року, виданої архівним відділом Олександрійської міської ради та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №03-1330/201 від 28.01.2019, виданої Державною службою України з надзвичайних ситуацій про розмір заробітної плати за липень - грудень 2003 року, суд зазначає наступне.

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб врегульовано Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення №10-1).

Відповідно до п. 5 Розділу І Положення №10-1 реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 2 ст. 20 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 20 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зміни та уточнення вносяться до відомостей реєстру застрахованих осіб у порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Так, порядок внесення змін та уточнень до відомостей реєстру про застраховану особу визначений в пункті 3 Розділу IV Положення №10-1, згідно з яким, відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником (п.4 Розділу IV Положення №10-1).

З аналізу вищезазначених норм, можна зробити висновок, що зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться тим управлінням Пенсійного фонду України, в якому на обліку перебував страхувальник та до якого таким страхувальником подавалась звітність щодо застрахованої особи.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується інформацією, зазначеною в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 17.07.2019 №511/06/03-01/10 (а.с.122), що в період з 2000 по 2003 роки страхувальником ОСОБА_1 був Воєнізований гірничо-рятувальний загін (), який перебував на обліку страхувальників в управлінні ПФУ в м.Олександрія Кіровоградської області, куди й подавав (повинен був) звітність щодо застрахованих осіб.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є неналежним відповідачем стосовно позовних вимог про зобов`язання внести індивідуальні відомості про позивача, як про застраховану особу в систему персоніфікованого обліку за 2000-2003 роки, оскільки у зазначений період органом до повноважень якого відносилось внесення даних до Реєстру про застрахованих осіб, страхувальником яких є Воєнізований гірничо-рятувальний загін (), було управління ПФУ в м. Олександрія Кіровоградської області. З огляду на що, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність дій Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи позивача з 22.11.1993 по 30.06.2003, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наявних у матеріалах справи квитанцій від 01.04.2019 (а.с.4) та від 04.03.2019 (а.с.5) вбачається, що позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 1536,80 гривень.

Відповідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 257, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Гагаріна, 2, м. Коростишів, Житомирська область, 12504; ) визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними відмови Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Гагаріна, 2, м. Коростишів, Житомирська область, 12504; ), викладені в листах №14138/03 від 06.12.2018, №15082/03 від 29.12.2018, №2476/03 від 19.02.2019.

Зобов`язати Коростишівське об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Гагаріна, 2, м. Коростишів, Житомирська область, 12504; ) зарахувати до його пільгового стажу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, період роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на посаді респіраторника в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному загоні Міністрества надзвичайних ситуацій України з 22.11.1993 по 30.06.2003.

Зобов`язати Коростишівське об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Гагаріна, 2, м. Коростишів, Житомирська область, 12504; ) зарахувати період роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на посаді респіраторника в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному загоні Міністрества надзвичайних ситуацій України з 22.11.1993 по 30.06.2003 до його страхового стажу відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Коростишівське об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Гагаріна, 2, м. Коростишів, Житомирська область, 12504; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", із врахуванням висновків суду по даній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Гагаріна, 2, м. Коростишів, Житомирська область, 12504; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович