Справа № 160/1862/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/1862/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Розівський елеватор» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року, суддя першої інстанції Кучма К. С., по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Розівський елеватор» до Запорізької обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Розівський елеватор» звернулося до суду з адміністративним позовом до Запорізької обласної державної адміністрації, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду клопотання позивача щодо надання згоди на розробку технічної документації щодо земельної ділянки площею 3,67 га, яка розташована за адресою: Запорізька обл ., Чернігівський район, с. Сульнево з цільовим призначенням 11.02 - для розміщення та експлуатації основних , підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості;

- зобов`язати відповідача надати йому дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,67 га, що розташована за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с.Стульнево з цільовим призначенням 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості;

- зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в частині зобов`язання надання згоди йому на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,67 га, що розташована за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с.Стульнево з цільовим призначенням 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в результаті реорганізації шляхом приєднання став правонаступником Публічного акціонерного товариства «Верхньотокмацьке хлібоприймальне підприємство», що знаходиться у Запорізькій області, було змінено тип та найменування, а саме з Публічного акціонерного товариства «Розівський елеватор» на Приватне акціонерне товариство «Розівський елеватор». ВАТ «Верхньотокмацьке хлібоприймальне підприємство» головою Стульнівської сільської ради народних депутатів Чернігівського району Запорізької області у 2003 році було видано державний акт на право постійного користування землею, в якому зазначено, що землекористувачу надається у постійне користування 3,67 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування для обслуговування приміщень та виробничих цілей. У результаті реорганізації право постійного користування вказаною земельною ділянкою перейшло до позивача. Для присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці та реєстрації в Державному реєстрі земель, йому необхідно отримати від Запорізької обласної державної адміністрації згоду на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), тому він у жовтні 2018 року звернувся до відповідача. Але, останнім було повідомлено, що право постійного користування зберігається і є чинним до приведення обов`язків щодо такої земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право власності чи оренду. Також вказано про необхідність подати до обласної державної адміністрації клопотання щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Не погодившись з такою відповіддю позивачем повторно подано до відповідача звернення, у якому позивач повідомив що не має наміру відмовлятися від права постійного користування земельною ділянкою та повторно просив надати згоду на розроблення технічної документації із землеустрою. На вказане звернення відповідачем надано неоднозначну відповідь. У жодній відповіді на звернення ПрАТ «Розівський елеватор» відповідач прямо не зазначає про відмову у задоволенні клопотання, водночас ухиляючись від надання згоди. При цьому, відповідачем, в порушення вимог законодавства, за наслідками розгляду клопотань позивача направлялись листи , а не відповідне рішення про відмову в наданні дозволу. Такою бездіяльністю відповідачем порушено право позивача як користувача земельною ділянкою.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що відповідачем було запропоновано ПрАТ «Розівський елеватор» варіанти щодо можливості формування земельної ділянки та подальшої розробки технічної документації із землеустрою, відповідно до норм чинного законодавства, якими позивач не скористався, тому дії відповідача є правомірними, підстави щодо зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,67 га, що розташована за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с.Стульнево з цільовим призначенням 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості - відсутні.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно не надано належної оцінки доводам позивача щодо наявності у позивача права постійного користування земельною ділянкою в порядку правонаступництва.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано правову позицію Верховного Суду, яка полягає в тому, що припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення установи допускається лише випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Також вказує на те, що зміна виду цільового призначення зазначеної земельної ділянки зумовлена введенням нової Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548.

У жодній з відповідей на звернення позивача Запорізька обласна державна адміністрація прямо не зазначає про відмову у задоволенні клопотання, водночас ухиляючись від надання згоди.

При цьому, вказує на те, що відповідачем під час судового розгляду справи доповнюються підстави відмови в наданні дозволу, які не були відображені у листах на звернення позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Зазначає, що частиною 2 статті 92 Земельного кодексу України визначено обмежене коло юридичних осіб, які набувають право користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності, до яких юридична особа ПрАТ не віднесено. Передача земельної ділянки у постійне користування іншим особам, крім наведеним у частині 2 статті 92 ЗКУ, чинним законодавством не передбачена.

В розумінні статті 141 ЗК України, припинення права користування земельною ділянкою не передбачає автоматичного переходу цього права до іншого суб`єкта господарювання. Припинення діяльності підприємств, установ, організацій відбувається у разі їх ліквідації або реорганізації.

Право постійного користування земельною ділянкою за позивачем відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 002292 , на даний час не обмежено, не скасовано та зареєстровано відповідно до діючого на час видання Державного акту законодавства.

У вказаній справі переоформити земельну ділянку не є можливим, оскільки ділянка не є оформленою, тому необхідне її оформлення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник відповідача не прибув, направив клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Розівський елеватор» в результаті реорганізації шляхом приєднання у 2017 році стало правонаступником Публічного акціонерного товариства «Верхньотокмацьке хлібоприймальне підприємство». (а.с.36-73)

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено зміну типу та найменування Публічного акціонерного товариства «Розівський елеватор» на Приватне акціонерне товариство «Розівський елеватор». (а.с.34-35)

Головою Стульнівської сільської ради народних депутатів Чернігівського району Запорізької області 15.04.2003 року було видано ВАТ «Верхньотокмацьке хлібоприймальне підприємство» державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП №002292 , у тому, що зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 3,67 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування для обслуговування приміщень та виробничих цілей.(а.с.12-14)

Після реорганізації, позивач звернувся із листом від 19.10.2018 року №205 до Запорізької обласної державної адміністрації, в якому просив відповідача надати згоду ПрАТ «Розівський елеватор» на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,67 га, що розташована за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с.Стульнево з цільовим призначенням 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. (а.с.15-16)

Листом від 14.11.2018 року №10325/08-40 «Про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою» відповідач повідомив, що право користування земельною ділянкою не втрачається внаслідок його не переоформлення підприємством, а зберігається за ним до приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства. Право постійного користування земельною ділянкою, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється навіть у тому разі, якщо особа, яка за чинним законодавством не може набути таке право, не здійснить переоформлення цього права в іншій правовий титул. Право постійного користування зберігається і є чинним до приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право власності чи оренду. (а.с.17-18)

Також, зазначеним листом відповідач запропонував позивачу для приведення у відповідність до вимог чинного законодавства права користування земельною ділянкою подати клопотання щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою.

19.11.2018 ПрАТ «Розівський елеватор» повторно звернулося до відповідача із листом №221, в якому повідомило, що не має наміру відмовлятися від права постійного користування земельною ділянкою площею 3,67 га, що розташована за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с . Стульнево на підставі державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗП №002292 та повторно просило надати згоду ПрАТ «Розівський елеватор» на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,67 га, що розташована за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с. Стульнево з цільовим призначенням 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. (а.с.19-20)

Листом від 10.01.2019 року №10325/08-40, 10342/08-40 «Про розгляд клопотання щодо надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою» Запорізька державна адміністрація повідомила, що позивач не має права набувати права постійного користування, проте після набрання чинності ст.92 ЗК України не обмежує і не скасовує діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках за станом на 1 січня 2002 року до його переоформлення. Також, оскільки на даний час діючим законодавством України, що регулює земельні відносини не визначено чіткої процедури переоформлення наявного у позивача права постійного користування земельною ділянкою до іншого правового титулу, запропоновано, у разі бажання провести таку процедуру, діяти відповідно до норм визначених ЗК України. (а.с.21-24)

Позивач подав скаргу до Ради бізнес-омбудсмена, в результаті розгляду якої, у листі від 05.12.2018 року №16128, Рада просила відповідача забезпечити повний, всебічний та неупереджений розгляд клопотання позивача про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою №221 від 19.11.2018 року, прийнявши до уваги позицію Ради. (а.с.25-27)

Відповідач у відповідь на отриманий лист Ради бізнес-омбудсмена, листом від 10.01.2019 року №11871/08-40 «Про розгляд клопотання ПрАТ «Розівський елеватор» виклав доводи, аналогічні викладеним у листі від 10.01.2019 року №10325/08-40, 10342/08-40 «Про розгляд клопотання щодо надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою». (а.с.28-31)

Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частиною 2 статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Статтею123 Земельного кодексу України передбачено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Відповідно до частини другої статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Відмови відповідача, оформлені листами, не містять будь-яких відомостей, встановлених частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Отже, рішення за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі розпорядження.

Відсутність належним чином оформленого розпорядження за результатами розгляду заяви позивача, свідчить про те, що відповідачем не прийнято жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити відповідно до законодавства.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою без прийняття відповідного рішення, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України «Про землеустрій», без дотримання вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання бездіяльності Запорізької обласної державної адміністрації протиправною.

При цьому, з огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені законодавством, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 листопада 2018 року у справі №П/811/601/18 та від 16 травня 2019 року у справі №826/17220/17

За приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до матеріалів справи, позивач при зверненні до суду першої інстанції з адміністративним позовом сплатив судовий збір у сумі 3842 грн., що підтверджено платіжними дорученнями № 020060, 020061 від 21.02.2019 та за подання апеляційної скарги 5763 грн. відповідно до платіжного доручення №040115 від 24.04.2019.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати, сплачені позивачем та документально підтверджені в розмірі 9605 грн. (3842 +5763) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Розівський елеватор» - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Запорізької обласної державної адміністрації щодо неприйняття рішення за заявою Приватного акціонерного товариства «Розівський елеватор» про надання згоди на розробку технічної документації щодо земельної ділянки площею 3,67 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с.Стульнево.

Зобов`язати Запорізьку обласну державну адміністрацію розглянути заяву Приватного акціонерного товариства «Розівський елеватор» про надання згоди на розробку технічної документації щодо земельної ділянки площею 3,67 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с. Стульнево та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Запорізької обласної державної адміністрації на користь Приватного акціонерного товариства «Розівський елеватор» витрати на оплату судового збору в розмірі 9 605,00 грн.

Постанова набирає законної сили з 01.08.2019 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко