Справа № 160/295/19
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/295/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Бурі О.Є.

представників відповідача Солодової А.О., Іванова Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 р. (суддя Лозицька І.О., повне судове рішення складено 26.04.2019 р.) в справі № 160/295/19 за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» (далі - АТ «НЗФ») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.10.2018 р. про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, по декларації за липень 2018 р. на суму 395 826 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.10.2018 р. № , яким АТ «НЗФ» зменшено розмір відємного значення податку на додану вартість по декларації за липень 2018 р., що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, усього на суму 395 826 грн., винесене Офісом на підставі акту перевірки № 80/28-10-46-09/00186520 від 03.10.2019 р.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги повторюють позицію відповідача, викладену в акті перевірки та відзиві на позову заяву. Зокрема, зазначається про неврахування судом першої інстанції доведеності актом перевірки фактів неможливості виконання послуг, що обумовлені договорами, власними силами ТОВ «Укрбудінжиниринг» та ТОВ «Ресурс Н», що вказує на нереальність господарських операцій із вказаними контрагентами.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представники відповідача апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Офісом проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ «НЗФ» з питань формування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., по декларації з податку на додану вартість за липень 2018 року.

За результатами перевірки 03.10.2018 р. складено акт № 80/28-10-46-09/00186520, у висновку якого зазначено про встановлення наступних порушень:

- пп. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з урахуванням п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту всього у сумі 395826 грн., у тому числі - липень 2018 року - 395826 грн., внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності з податку на додану вартість АТ «НЗФ», внаслідок чого завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту у загальному розмірі 395826 грн., у тому числі, за липень 2018 року - 395826 грн.

На підставі акта № 80/28-10-46-09/00186520 від 03.10.2018 р. Офісом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.10.2018 року, яким АТ «НЗФ» зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість по декларації за липень 2018 року, що зараховується до суми податкового кредиту наступного звітного періоду, усього на суму 395826,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку. Рішенням Державної фіскальної служби України № 41734/6/99-99-11-04-02-25 від 26.12.2018 року залишено без змін податкове повідомлення-рішення № від 22.10.2018 року, а скаргу - без задоволення.

Проаналізувавши господарські операції АТ «НЗФ» з придбання у ТОВ «Укрбудінжиниринг» та ТОВ «Ресурс Н» послуг (робіт), допитавши свідків, суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність фактичного здійснення спірних господарських операцій, за результатом здійснення яких позивачем сформовано від`ємне значення з податку на додану вартість у декларації за липень 2018 р., тому визнав протиправним спірне податкове повідомлення-рішення.

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» (стара назва - Публічне акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів») зареєстровано розпорядженням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області 05.03.1994 р., як платник податків перебуває на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби, є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва від 02.11.2006 р. № 3651559.

Судом встановлено, що Офісом проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ НЗФ» з питань перевірки формування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., по декларації з податку на додану вартість за липень 2018 р. (вх. № від 16.08.2018 р.), за результатами якої складено акт № 80/28-10-46-09/00186520 від 03.10.2018 р.

Перевіркою встановлено порушення АТ «НЗФ» пп. «а» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 з урахуванням п. 44.1 ст. 44, п. 44 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України в частині завищення АТ «НЗФ» податкового кредиту усього в сумі 395826 грн. за липень 2018 р. внаслідок неправильного визначення податкового кредиту у податковій звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту у загальному розмірі 395826 грн., в тому числі за липень 2018 р. - 395826 грн.

На підставі приведеного акту перевірки Офісом 22.10.2018 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення АТ «НЗФ» розміру від`ємного значення податку на додану вартість по податковій декларації за липень 2018 р. на суму 395826 грн.

На наслідками адміністративного оскарження АТ «НЗФ» податкового повідомлення-рішення № рішенням ДФС від 26.12.2018 р. № 41734/6/99-99-11-04-02-15 скарга платника податків залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Підставою зменшення АТ «НЗФ» розміру від`ємного значення податку на додану вартість по податковій декларації за липень 2018 р. на суму 395826 грн. податковим повідомлення-рішенням № є висновок контролюючого органу про нереальність господарських операції АТ «НЗФ» з ТОВ «Укрбудінжиниринг» та ТОВ «Ресурс Н» за липень 2018 р.

Отже, спірним в цій справі є правомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість та від`ємного значення суми податку на додану вартість у липні 2018 р., які сформовані за результатами господарських відносин з ТОВ «Укрбудінжиниринг» та ТОВ «Ресурс Н».

Судом встановлено, що АТ «НЗФ» як замовником укладено з ТОВ «Ресурс Н» як підрядником договір підряду № 1802349 від 02.05.2018 р., предметом якого є виконання власними силами, без залучення інших організацій у субпідряд, робіт з ремонту заводських автодоріг та міських автодоріг, закріплених за заводом. Умовами договору передбачено, роботи виконуються за допомогою машин і механізмів підрядника; всі витратні матеріали - підрядника.

До вказаного договору сторонами погоджено: договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонт заводських автодоріг і міських доріг, закріплених за заводом ПАТ «НЗФ», підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису, розрахунок загально-виробничих витрат до локального кошторису.

Виконання обумовлених договором робіт підтверджено первинними документами: рахунком-фактурою № СФ-0000024 від 06.07.2018 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 06.07.2018 р., податковою накладною № 1 від 06.07.2018 р.

Розрахунок за договором здійснено у безготівковій формі, що підтверджено платіжним дорученням № 226935 від 11.09.2018 р.

Також АТ «НЗФ» як замовником укладено з ТОВ «Укрбудінжиниринг» як підрядником ряд договорів підряду:

1) договір підряду № 1703594 від 20.06.2017 року, предметом якого є виконання власними силами, без залучення інших організацій у субпідряд, робіт з відновлення стиків між карнизними плитами покриття ЦВФ, ділянка № 2, СГП-2 ПАТ «НЗФ»;

2) договір підряду від 08.08.2017 р. № 1704491, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд, робіт з відновлення будівельних конструкцій та фарбування фасадів на об`єктах заводу: СГМ-1, СГМ-2 ЦВФ, ГК-2 ЦВФ, ГНС ВГОСВ, ЦМП НЗФ-1 ПАТ «НЗФ»;

3) договір підряду від 09.08.2017 р. № 1704541, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд робіт по заміні покрівлі з АЦВ листів на профнастіл. Шихтовий двір, ПЦ-9 ПАТ «НЗФ»;

4) договір підряду від 21.08.2017 р. № 1704737, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд, робіт по заміні стінового огородження з азбестоцементних листів на профільований лист. СГМ-1, СГМ-2 ЦПФ ПАТ «НЗФ»;

5) договір підряду від 16.12.2017 р. № 1706413, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд робіт по відновленню огороджувальних конструкцій із заміною азбестоцементних листів на профільований оцинкований лист. Баштова градирня № 3 ВГОСВ ПАТ «НЗФ»;

6) договір підряду від 08.02.2018 р. № 1800931, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд робіт по заміні азбоцементного покриття покрівлі на профнастил ССМ2 АГЦ ПАТ «НЗФ»;

7) договір підряду від 22.02.2018 р. № 1801137, предметом якого є виконання власними силами без залучення інших організацій у субпідряд робіт по відновленню стиків між карнизними плитами СГМ-2 ЦПФ (2 етап) ПАТ «НЗФ».

До вказаних договорів сторонами погоджено договірну ціну, локальний кошторис на будівельні роботи, підсумкові відомісті ресурсів до локального кошторису, розрахунки загально-виробничих витрат до локального кошторису.

Додатковими угодами до договорів підряду №№ 1703594, 1704491, 1704737 перенесено термін виконання робіт.

Фактичне виконання умов договорів підряду та здійснення ТОВ «Укрбудінжиниринг» підрядних робіт підтверджено рахунками-фактури № 44 від 27.06.2018 р., № 45 від 27.06.2018 р., № 37 від 24.06.2018 р., № 42 від 27.06.2018 р., № 39 від 27.06.2018 р., № 41 від 27.06.2018 р., № 47 від 27.06.2018 р., № 46 від 27.06.2018 р., № 40 від 27.06.2018 р., № 43 від 27.06.2018 р., № 53 від 31.07.2018 р., № 54 від 31.07.2018 р., № 52 від 31.07.2018 р., № 51 від 31.07.2018 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень-2 2018 року від 27.06.2018 р. з виконання робіт за договором № 1704491 від 08.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 р. з виконання робіт за договором № 1704491 від 08.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 р. з виконання робіт за договором № 1800931 від 08.02.2018 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 р. з виконання робіт за договором № 1704737 від 21.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 р. з виконання робіт за договором № 1706413 від 06.12.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 р. з виконання робіт за договором № 1801137 від 22.02.2018 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 р. з виконання робіт за договором № 1703594 від 20.06.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 р. з виконання робіт за договором № 1704491 від 08.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 р. з виконання робіт за договором № 1800931 від 08.02.2018 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 27.06.2018 р. з виконання робіт за договором № 1704541 від 09.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 31.07.2018 р. з виконання робіт за договором № 1704491 від 08.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 31.07.2018 р. з виконання робіт за договором № 1704491 від 08.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 31.07.2018 р. з виконання робіт за договором № 1704491 від 08.08.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 31.07.2018 р. з виконання робіт за договором № 1704491 від 08.08.2017 р.; податковими накладними № 9 від 27.06.2018 р., № 10 від 27.06.2018 р., № 3 від 27.06.2018 р., № 7 від 27.06.2018 р., № 4 від 27.06.2018 р., № 6 від 27.06.2018 р., № 12 від 27.06.2018 р., № 11 від 27.06.2018 р., № 5 від 27.06.2018 р., № 8 від 27.06.2018 р., № 5 від 31.07.2018 р., № 6 від 31.07.2018 р., № 4 від 31.07.2018 р., № 3 від 31.07.2018 р., які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок за вказаними договорами здійснено у безготівковій формі, що підтверджено платіжними дорученнями № 225422 від 17.07.2018 р., № 226034 від 27.08.2018 р., № 226031 від 27.08.2018 р., № 225528 від 24.07.2018 р., № 226033 від 29.08.2018 р., № 226027 від 27.08.2018 р., № 226037 від 29.08.2018 р., № 226038 від 29.08.2018 р., № 225821 від 31.07.2018 р., № 226032 від 27.08.2018 р., № 226029 від 27.08.2018 р., № 226030 від 27.08.2018 р., № 226296 від 15.08.2018 р., № 227569 від 27.09.2018 р.

Також фактичне виконання субпідрядних робіт саме ТОВ «Укрбудінжиниринг» підтверджено заявками цього підприємства від 26.06.2018 р. № 25-06, від 11.07.2018 р. № 11/07-02, від 23.07.2018 р. № 23/07-02, від 27.07.2018 р. № 27/07-02 на оформлення тимчасових перепусток з 25.06.2018 р. по 31.12.2018 р., з 12.07.2018 р. по 31.12.2018 р., з 05.07.2018 р. по 31.12.2018 р., з 24.07.2018 р. по 31.12.2018 р. на працівників ТОВ «Укрбудінжиниринг» з відповідним переліком таких працівників: вх. № 1037 від 26.06.2018 р., вх. № 1139 від 18.07.2018 р., вх. № 1161 від 24.07.2018 р., вх. № 1172 від 25.07.2018 р.

З метою належного виконання обумовлених договорами робіт, позивачем виписано на працівників ТОВ «Укрбудінжиниринг» тимчасові перепустки, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, заявками та копіями перепусток на 48 працівників ТОВ «Укрбудінжиниринг».

Спірні господарські операції відображено в бухгалтерському обліку позивача.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності АТ «НЗФ» є виробництво чавуну, сталі та феросплавів.

Підрядні (ремонтні) роботи, придбані позивачем у ТОВ «Укрбудінжиниринг», здійснювались саме на виробничих потужностях ТОВ «НЗФ».

Підрядні роботи, придбані позивачем у ТОВ «Ресурс Н», здійснювались саме на заводських автодорогах та міських автодорогах, що закріплені за АТ «НЗФ».

Відтак, придбання робіт (послуг) в межах спірних господарських операцій безпосередньо пов`язано з господарською діяльністю позивача, здійснено з метою використання таких робіт (послуг) в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності.

Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній з 01.01.2017 р., до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу у вказаній редакції датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За приписами п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу в зазначеній редакції податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Видача позивачу постачальником належним чином оформлених податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, не є спірним питанням.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В цьому випадку суми податку на додану вартість, які підлягали сплаті у зв`язку з придбанням послуг, підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

За приписами п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 цього кодексу при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Оскільки формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість та від`ємного значення суми податку на додану вартість у липні 2018 р. підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, позивачем послуги придбавались задля подальшого використання у власній господарській діяльності, наявні у позивача документи є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність порушень з боку позивача при формуванні складу податкового кредиту з податку на додану вартість та від`ємного значення за липень 2018 р., відповідно, є протиправним спірне податкове повідомлення-рішення про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість.

Щодо доводів апелянта про неврахування судом першої інстанції встановлених в ході перевірки обставин, зокрема, щодо взаємовідносин з контрагентами з ознаками сумнівності, суд вказує на таке.

Контрагенти позивача, за наслідками здійснення господарських операцій з якими позивачем сформовано податковий кредит з податку на додану вартість, а також від`ємне значення суми податку на додану вартість, яке перенесено до складу податкового кредиту наступного періоду, в перевіряємий період мали статус платника податку на додану вартість, відомості про відсутність за місцезнаходженням, про ліквідацію підприємств до ЄДР не вносилось, а відтак, вказані підприємства мало право видавати позивачу податкові накладні та інші первинні документи на підтвердження факту отримання останнім послуг.

Доводи апелянта про відсутність у контрагентів позивача достатніх трудових ресурсів спростовані дослідженими судом першої інстанції доказами, не спростованими відповідачем.

Так, судом першої інстанції досліджено звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ТОВ «Укрбудінжиниринг» за грудень 2018 року, кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату, становила 53, у тому числі облікова кількість штатних працівників - 34; список працівників цього контрагента, яким оформлено тимчасові перепустки в період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р., згідно з яким якого кількість працівників становить 145.

Приведеними доказами, а також показаннями свідків - працівників ТОВ «Укрбудінжиниринг» спростовані доводи апелянта про відсутність у цього контрагента позивача достатніх трудових ресурсів для виконання підрядних робіт на АТ «НЗФ».

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постановах від 16.01.2018 р. в справі № 820/4648/13-а, в справі № 826/1398/17, яка полягає у тому, що на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно-правових угод.

Посилання апелянта на можливі порушення у господарській діяльності контрагентів позивача суд визнає безпідставними та зазначає, що невиконання контрагентом та його постачальниками своїх податкових зобов`язань тягне відповідальність та негативні наслідки саме для таких осіб. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених сум до складу податкового кредиту з податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування вказаних показників та має всі документальні підтвердження розміру податкового кредиту.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 р. в справі № 160/295/19 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 р. в справі № 160/295/19 за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 05.08.2019 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.08.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш