Справа № 447/1624/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5804/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 11 квітня 2019 року в справі №447/1624/17 (головуючий суддя Бачун О.І., час ухвалення - 16:07, повний текст рішення складено 15.04.2019, м. Миколаїв) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №21/34-ф/пл. від 07.07.2017.

Рішенням від 11 квітня 2019 року Миколаївський районний суд Львівської області в задоволенні адміністративного позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд залишив без належної оцінки зміст оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Так, в постанові зазначено та аналогічного висновку дійшов суд першої інстанції в своєму рішенні, що робочий проект по об`єкту будівництва «Будівництво дільниці приймання та зберігання сировини ТзОВ «Барком»» розроблено ГАП ТзОВ «Барком» під керівництвом головного архітектора проекту ОСОБА_1 з відхиленням від затвердженого завдання на проектування. Проте, як стверджує апелянт, станом на момент перевірки робочий проект не розроблявся, а проект, який був розроблений ТзОВ «Барком», призначений для збору вихідних даних для робочого проекту.

Крім того, відповідач, проводячи перевірку, за наслідками якої був складений протокол та прийнята оскаржена постанова відносно позивача, зловживав своїми повноваженнями, оскільки у нього вже була вся необхідна документація і на підтвердження того була видана декларація на початок виконання будівельних робіт від 20.09.2016.

Апелянт також вказує на те, що зазначених відповідачем у постанові №21/34-ф/пл. від 07.07.2017 норм, які, на думку останнього, порушив позивач, не існує. Так, ч. 10 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (на момент винесення постанови) не містить пункту 3, а ч. 1ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» - абзацу 5.

Також скаржник вважає безпідставним притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення, яке на час винесення такої постанови вже було усунуто.

До того ж, до позивача застосовано стягнення, розмір якого на час винесення постанови був вдвічі більшим від того, який був передбачений законодавством на момент виявлення правопорушення та складення протоколу.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України не скористалася правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги заперечив за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.

Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: «Будівництво дільниці приймання та зберігання сировини (прибудова до існуючого ковбасного цеху) ТзОВ «Барком» в с. Підбірці по вул . Виробнича, 6 Пустомитівського району Львівської області, за результатами якої складено акт №52/17 від 29.05.2017.

Під час перевірки відповідачем встановлено наступні порушення: проектною організацією ТзОВ «Барком» під керівництвом головного архітектора проекту ОСОБА_1 , кваліфікаційний сертифікат серія № НОМЕР_1 , наказ про призначення ТзОВ «Барком» від 03.09.2015 року № 19 по об`єкту будівництва «Будівництво дільниці приймання та зберігання сировини (прибудова до існуючого ковбасного цеху) ТзОВ «Барком» в с. Підбірці по вул. Виробнича, 6 Пустомитівського району Львівської області», розроблено з порушенням вимог законодавства, вихідних даних для проектування, а саме - робочий проект розроблено з відхиленням від затвердженого завдання на проектування. Так, у п.14 завдання на проектування, затвердженого замовником, зазначено, що джерелом забезпечення вищезгаданого об`єкту теплом буде забезпечено від існуючої котельні, однак у розділі проекту 01-04-2015-01а-ПЗ; Том1, Загальна пояснювальна записка арк..2 розділ 1.3.1 «Теплопостачання» зазначено, що опалення офісу, санпропускників та технічних приміщень цеху здійснюється опалювальним електричними універсальними радіаторами ЕВАУ фірми «Електро Гал», потужністю N=1,0-2,0 квт., що є порушенням ч.10 п.3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 5, ч.1 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.4.3 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

На підставі Акта перевірки Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області ТзОВ «Барком» видано припис № 52/17 від 29.05.2017, яким зобов`язано усунути виявлені порушення в 30 - денний термін з дня отримання даного припису.

Стосовно ТзОВ «Барком» Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.05.2017.

Стосовно ОСОБА_1 . Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області складено протокол №52/17-гп про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.05.2017.

07.07.2017 року Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області складено постанову № 21/34-ф/пл про накладення на ОСОБА_1 штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 34000 грн.

Вважаючи вказану вище постанову протиправною, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, керувався тим, що факт розроблення робочого проекту з відхиленням від завдання на проектування, встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.03.2018 у справі за позовом ТзОВ «Барком» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, яке набрало законної сили, а тому оскаржувана постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №21/34-ф/пл від 07.07.2017 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 96 -1 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення №52/17-гп від 29.05.2017, зміст останнього щодо присутності позивача при його складенні є суперечливим. Так, у тексті протоколу зазначено, що такий був складений у присутності ОСОБА_1 . Проте у графі про отримання другого примірника протоколу зазначено, що ОСОБА_1 в останній день перевірки не прибув для отримання та підписання протоколу.

Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів надіслання відповідачем позивачу копії цього протоколу, а також доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило останнього можливості реалізувати надані йому права, які передбачені статтею 268 КУпАП.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 405/7568/16-а (2-а/405/219/16) та від 31 січня 2019 року у справі №760/10803/15-а, такі порушення не мають форми незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.96-1 КУпАП передача замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів, будівельних норм, стандартів і правил, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, передбачення приладів обліку води і теплової енергії, а також заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта - тягнуть за собою накладення штрафу на головного архітектора проекту, головного інженера проекту, експерта, інших відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат, від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте редакція даної статті щодо розміру санкції від двох до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян набрала чинності лише 10.06.2017 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності від 17.01.2017 №1817-VIII.

На час вчинення правопорушення, виявлення та складення протоколу про адміністративне правопорушення санкція за ч.1 ст.96-1 КУпАП передбачала штраф від дев`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч.1).

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають (ч.2).

В порушення наведених вище норм, відповідач застосував по позивача норму закону, яка не була чинною на час вчинення правопорушення, і крім того, посилює відповідальність за дії, що можуть кваліфікуватися за ч.1 ст.96-1 КУпАП.

Наведені вище обставини справи та норми законодавства вказують на те, що відповідач порушив процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96-1 КУпАП, а також застосував норму матеріального права, що не підлягала застосуванню, що в своїй сукупності є безумовними підставами для скасування постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №21/34-ф/пл. від 07.07.2017 та часткового задоволення адміністративного позову.

Оскільки ч.3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік дій, які може вчинити місцевий загальний суд як адміністративний, за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, то суд дійшов висновку, що не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання протиправною оскаржуваної постанови, оскільки належним способом захисту порушених прав позивача є скасування постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №21/34-ф/пл. від 07.07.2017 та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відтак, доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального права та обставинам справи є обґрунтованими, а тому апеляційний суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів також звертає увагу на положення Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) щодо оцінки аргументів учасників справи: Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, допустився помилки в частині застосуванням норм матеріального права, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 243, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 , 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 11 квітня 2019 року в справі №447/1624/17 - скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову №21/34-ф/пл по справі про адміністративне правопорушення від 07.07.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

Закрити провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 07.08.2019.