Справа № 420/968/19
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року справа №420/968/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новопськовського районного суду Луганської області від 02 липня 2019 р. у справі № 420/968/19 (головуючий І інстанції Чалий А.В.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області Лисака Володимира Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області Лисака Володимира Олександровича (далі - відповідач), в якому просив: скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №376204, винесену відповідачем 19 травня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; закрити провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення (а.с.2-8).

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 06 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху через подання заяви з порушенням вимог ст. 123 КАС України, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ч. 2 ст. 286 КАС України (а.с.9).

Ухвалою Новопськовського районного суду Луганської області від 02 липня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу, у зв`язку з не усуненням недоліків визначених в ухвалі суду (а.с.13).

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просив скасувати ухвалу. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана постанова відповідача була отримана позивачем 28.05.2019 року, зазначене підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тому строк звернення до суду з цим позовом ним не пропущено.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

19 травня 2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області Лисаком Володимиром Олександровичем винесено Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №376204 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.18).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення оскаржувана постанова отримана позивачем 28.05.2019 (а.с.12).

06 червня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування вищевказаної постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №376204 від 19 травня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.2-8).

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 06 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху через подання заяви з порушенням вимог ст. 123 КАС України, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суд, передбачений ч. 2 ст. 286 КАС України (а.с.9).

27 червня 2019 року на адресу суду першої інстанції подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якому позивач просив долучити до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення про вручення оскаржуваної постанови 28.05.2019 (а.с.11-12).

Ухвалою Новопськовського районного суду Луганської області від 02 липня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу, оскільки позивач фактично дізнався про порушення свого права 19 травня 2019 року після оголошення йому оскаржуваної постанови, а тому знав про існування постанови та не був позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до суду. Таким чином, перебіг строку для оскарження рішення суб`єкта владних повноважень розпочався з дня винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, тобто 19 травня 2019 року, а закінчився через десять днів 30 травня 2019 року. (а.с.13).

Тобто, залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовну заяву подано з пропущенням строку звернення до адміністративного суду встановленого частиною 2 статті 286 КАС України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом.

За положенням статті 258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Частина 2 ст. 286 КАС України визначає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що законодавцем визначено спеціальний 10-денний строк для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, який обчислюється з дня вручення такої постанови.

Виходячи із змісту ст.123 КАС України, якою встановлено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, позовна заява повертається у разі, якщо особою не подано у встановлений строк заяву про поновлення пропущеного строку або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними.

Отже, пропуск цього строку не є безумовною підставою для повернення адміністративного позову, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено. Поважність причин пропуску строку обґрунтовується безпосередньо у позовній заяві, або може визначатись матеріалами справи. Підстави такого пропуску можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання позову.

При вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №473/653/17.

Отже, суд зобов`язаний всебічно дослідити позовні матеріали на предмет своєчасного звернення особи до суду з відповідним позовом, у т. ч. на предмет наявності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними у разі виявлення факту його пропущення.

Таким чином, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно матеріалів справи позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення щодо нього по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №376204 від 19 травня 2019 року. У постанові міститься запис про відмову від підпису та отримання копії постанови. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, постанова отримана позивачем 28.05.2019.

Суд звертає увагу на те, що у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відсутні будь-які дані про негайне оголошення її змісту позивачу після закінчення розгляду справи відповідно до ст. 285 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення адміністративного позову, оскільки суд першої інстанції повертаючи позов не врахував зазначених обставин та не надав належної оцінки поважності пропуску строку, так як оскаржувана постанова, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП, йому не вручалась після її винесення, доказів оголошення цієї постанови (аудіо або відео запис, підпис позивача), як зазначалось, матеріали справи також не містять, тобто, з текстом постанови позивач міг ознайомитись тільки після її отримання.

Про оскаржувану постанову позивачу стало відомо після її отримання поштою 28.05.2019.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Bellet v. Frаnсе, де Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з оглядуна принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Частиною 3 ст. 312 КАС України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до передчасного та помилкового вирішення питання щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, що є підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 286, 311, 312, 315, 317, 320, 321, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новопськовського районного суду Луганської області від 02 липня 2019 р. у справі № 420/968/19 задовольнити.

Ухвалу Новопськовського районного суду Луганської області від 02 липня 2019 р. у справі № 420/968/19 скасувати.

Справу направити до Новопськовського районного суду Луганської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати підписання та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано 07 серпня 2019 року

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

А.В. Гайдар