Справа № 340/1030/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 340/1030/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року в адміністративній справі

за позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Приватного підприємства «Центр-Еліт»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

в с т а н о в и в :

Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів у квітня 2019 року звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило стягнути з Приватного підприємства «Центр-Еліт» на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 50059,09 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 240,32 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду та прийняти нове, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи, що ПП «Центр-Еліт» до Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів було надано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік за формою 10-ПІ від 12.02.2019, відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників на підприємстві становить 22 особи, а кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 1 особа.

При цьому судом встановлено, що у 2018 році відповідач не використовував працю осіб, яким встановлено інвалідність, тобто норматив по працевлаштуванню інвалідів ПП «Центр-Еліт» не було виконано. Вказана обставина не заперечується відповідачем.

У зв`язку з невиконанням відповідачем нормативу по працевлаштуванню інвалідів, Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів розраховано суму адміністративно-господарських санкцій у розмірі 50059,09 грн. та нараховано пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 240,32 грн., проте ПП «Центр-Еліт» вказані кошти не були сплачені у добровільному порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Згідно зі статтею 20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Статтею 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що накладення адміністративно-господарських санкцій у сфері правовідносин, що регулюються Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», можливе у випадку винної протиправної поведінки особи, яка полягає у незабезпеченні та не здійсненні заходів щодо працевлаштування інвалідів відповідно до нормативів, визначених законом.

Окрім того суд зазначає, що відповідно до статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, реалізація інвалідом права на працевлаштування можлива у випадку безпосереднього звернення останнього до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Центр-Еліт» протягом 2018 року надавало до Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості первинний та уточнюючі звіти про наявність вакансій для осіб з інвалідністю на посади менеджер (управитель) з персоналу та менеджер (управитель) з маркетингу.

Також в матеріалах справи міститься лист Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості № 06-33/843/5 від 080.52019, згідно з яким за направленням центру зайнятості на вакансію менеджера з персоналу до ПП «Центр-Еліт» було направлено 4 особи, за результатами співбесіди дві особи відмовилися від пропозиції, іншим було відмовлено в працевлаштуванні з причин недостатнього рівна кваліфікації. На вакансію менеджера з маркетингу кандидатур, які відповідали б вимогам роботодавця та індивідуальної програми реабілітації інваліда, не знайдено.

Крім того, протягом 2018 року ПП «Центр-Еліт» приймало участь в усіх ярмарках вакансій, організованих центром зайнятості для осіб з інвалідністю, а саме: 22.03.2018, 21.06.2018, 20.09.2018, 03.12.2018.

Вказані обставини свідчать про належне виконання відповідачем вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо виконання нормативів працевлаштування інвалідів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості та безпідставності застосування до ПП «Центр-Еліт» адміністративно-господарських санкції у сумі 50059,09 грн. та нарахування пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 240,32 грн.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року в адміністративній справі № 340/1030/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 06 серпня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 06 серпня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров