Справа № 640/10131/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року № 640/10131/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (надалі - відповідач), адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, оформленого листом від 03 грудня 2018 року №124355/03, про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (зі зниженням пенсійного віку);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити позивачу та провести відповідні виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (зі зменшенням пенсійного віку) згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 13 листопада 2018 року (дати виникнення права на призначення пенсії), зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди роботи з 05 лютого 1990 року по 01 травня 1998 року у Радянському виробничому об`єднанні з видобутку вугілля шахта «Советская» та з 20 вересня 1999 року по 14 березня 2002 року на державну відкритому акціонерному товаристві шахтоуправління «Чайкіно» Дочірнє підприємство державної холдингової компанії «Макіївугілля».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач у період з 05 лютого 1990 року до 14 березня 2002 року працював у Радянському виробничому об`єднанні видобутку вугілля на шахті «Советская», в тому числі, учнем гірника підземного з повним робочим днем в шахті (з 05 лютого 1990 року по 24 березня 1990 року); гірником підземним ІІ розряду з повним робочим днем в шахті (з 24 березня 1990 року по 10 липня 1990 року); учнем прохідника з повним робочим днем в шахті (з 10 липня 1990 року по 15 листопада 1990 року); прохідником підземним IV розряду з повним робочим днем в шахті (з 20 вересня 1999 року по 14 березня 2002 року). В зв`язку з реорганізацією шахтоуправління «Чайкіно» створено шахту «Чайкіно» дочірнє підприємство ДХК «Макіїївугілля».

Листом від 03 грудня 2018 року №124355/03 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав не надання останнім пільгових довідок про підтверджен6ня спеціального трудового стажу, також зазначено, що оскільки в системі персоніфікованого обліку є відомості про пільговий стаж роботи позивача, починаючи з вересня 1999 року по березень 2002 року, тоді до пільгового стажу роботи за Списком №1 можливо зарахувати лише період з 20 вересня 1999 року по 14 березня 2002 року, що складає 2 роки 5 місяців 25 днів.

З вказаним рішенням позивач не погоджується, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що 19 жовтня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Листом від 03 грудня 2018 року за вих. №124355/03 Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві позивача повідомлено, що для призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» не має законних підстав, оскільки оригінали первинних документів або уточнюючі довідки, які підтверджують наявність у позивача пільгового стажу роботи, наявність якого дає право на призначення пенсії за Списком №1 відсутні.

Крім того, у відзиві на позовну заяву зазначено, що до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем не надано довідок про підтвердження спеціального трудового стажу. За даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку є відомості про пільговий стаж позивача, починаючи з вересня 1999 року по березень 2002 року, відповідно, до пільгового стажу роботи можливо зарахувати, як зазначає представник відповідача, періоди з 20 вересня 1999 року по 14 березня 2002 року.

Страховий стаж позивача становить 25 років 7 місяців 22 днів, пільговий стаж складає 2 роки 5 місяців 25 днів, що, за твердженнями представника відповідача, не дає права на призначення пенсії на пільгових умовах.

З огляду на вищевикладене, представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) № 137-V 14 вересня 2006 року визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Частинами 1-2 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

У відповідності до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

У відповідності до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 № 1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Наведене в сукупності свідчить про те, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV та пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 1.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Частиною 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

У відповідності до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19 жовтня 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

До вказаної заяви позивачем було додано, у тому числі, копію трудової книжки, з якої вбачається, що позивач працював на Радянському виробничому об`єднанні з видобутку вугілля шахта «Советская» з 05 лютого 1990 року по 24 березня 1990 року - учнем гірника підземного з повним робочим днем в шахті, з 24 березня 1990 року по 10 липня 1990 року - гірником підземним ІІ розряду з повним робочим днем в шахті, з 10 липня 1990 року по 15 листопада 1990 року - учнем прохідника з повним робочим днем в шахті, з 15 листопада 1990 року по 01 травня 1998 року - прохідником підземним IV розряду з повним робочим днем в шахті, а також працював на державному відкритому акціонерному товаристві шахтоуправління «Чайкіно» дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Макіїввугілля» (у зв`язку з реорганізацією шахтоуправління «Чайкіно» створено шахту «Чайкіно» державної холдингової компанії «Макіїввугілля») з 20 вересня 1999 року по 14 березня 2002 року прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (Т.1, арк. 18-22, 51-56)

Листом від 03 грудня 2018 року 124355/03 (Т.1, арк. 23-24,65) Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві повідомило позивача про відсутність підстав для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, а також зазначено, що за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку є відомості про пільговий стаж роботи, починаючи з вересня 1999 року по березень 2002 року, тому до пільгового стажу можливо зарахувати періоди роботи з 20 вересня 1999 року по 14 березня 2002 року, пільговий стаж складає 2 роки 5 місяців 25 днів, що не дає права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Страховий стаж, як зазначено у листі, складає 25 років 7 місяців 22 днів.

У відповідності до статті 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Частиною 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

При цьому, пунктом 4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Тобто, чинним законодавством України встановлено певний порядок розгляду документів на призначення пенсії, зокрема, органи Пенсійного фонду України за наслідками розгляду цих документів повинні винести рішення або про призначення пенсії, або про відмову у її призначенні, а особі, якій відмовлено у призначенні пенсії, видати або направити відповідне повідомлення.

Суд звертає увагу, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві, окрім надання належним чином засвідчених копій матеріалів, які стали підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, надати також суду копію відповідного рішення.

Проте, відповідачем до відзиву на позовну заяву не додано копії рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, що дозволяє суду зробити висновок, що таке рішення взагалі відповідачем не виносилось.

Більш того, суд звертає увагу, що повідомлення про відмову у призначенні пенсії, оформлене листом від 03 грудня 2018 року №124355/03 не містить порядку оскарження такого рішення, що також суперечить вимогам законодавства.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не повно, не всебічно та не об`єктивно розглянуто документи, що дають право на одержання пенсії, не вчинено дій щодо витребування від відповідних підприємств, установ або організацій необхідних документів, які підтверджують стаж роботи позивача на пільгових умовах за Списком №1 у період з 05 лютого 1990 року по 01 травня 1998 року, а також порушено процедуру розгляду заяви позивача про призначення пенсії в частині невинесення відповідного рішення про відмову у її призначенні та не зазначення у повідомленні порядку оскарження такого рішення, а тому, з метою найбільш ефективного захисту прав позивач, керуючись частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV за Списком №1.

В той же час, суд зазначає, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що відповідачем оспорюється або не визнається факт наявності у позивача стажу роботи на пільгових умовах у період з 20 вересня 1999 року по 14 березня 2002 року на державному відкритому акціонерному товаристві шахтоуправління «Чайкіно» дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Макіїввугілля» (у зв`язку з реорганізацією шахтоуправління «Чайкіно» створено шахту «Чайкіно» державної холдингової компанії «Макіїввугілля»), а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві зарахувати вказаний період до стажу роботи, який дає право на вихід на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Стосовно позовних вимог щодо скасування рішення відповідача, викладеного у формі листа №124355/03 від 03 грудня 2018 року, суд приходить до висновку про їх необгрунтованість та відсутність правових підстав для їх задоволення, у зв`язку з тим, що під час розгляду справи було встановлено, що вказаний лист є повідомленням позивача про відмову у призначенні пенсії, яке оформлене з порушенням вимог статті 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, а не рішенням у розумінні чинного законодавства України, тобто, само по собі, вказане повідомлення не створює для позивача будь-яких обов`язків та безпосередньо не порушує його права.

Стосовно позовних вимог щодо зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV періоду роботи: з 05 лютого 1990 року по 01 травня 1998 року, суд приходить до висновку, що вони є передчасними і призведуть до втручання в дискреційні повноваження відповідача щодо обчислення сумарного стажу роботи, зокрема пільгового, для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити позивачу та провести відповідні виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, суд приходить до висновку про їх передчасність, оскільки судом встановлено, що відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з порушенням порядку розгляду документів позивача, зокрема, не витребувавши усі необхідні документи для такого призначення від підприємств, установ, організацій, на яких працював позивач, а тому суд, з урахуванням частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України та з метою захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, зокрема, про вихід за межі позовних вимог та визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV за Списком №1, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 жовтня 2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі та про відмову у задоволенні інших позовних вимог.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 768.40 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 384,20 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV за Списком №1.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 19 жовтня 2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) документально підтверджені судові витрати у розмірі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, )

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова