Справа № 520/5802/19
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 р. № 520/5802/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Дронь А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними і скасування рішення і вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.04.2019 за № Ю-7 у сумі 47 233,49 грн і рішення №7 від 16.04.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 23 616,75 грн, що прийняті заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області І. Сагайдак на підставі Акту від 26.03.2019 за №950/20-40-13-07-07/19362160.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що оскаржувані вимога та рішення є протиправними, оскільки, відповідно до вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" товариством своєчасно та в повному обсязі сплачено єдиний внесок.

Ухвалою суду від 12.06.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 25.07.2019, внесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче засідання та прийнято рішення про розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що позивачем порушено норми приписів частини 5 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", внаслідок чого донараховано єдиного внеску у сумі 47 233,49 грн. за період з січня 2016 по квітень 2017 та прийнято рішення про застосування штрафних санкцій.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Як встановлено матеріалами справи, головними державними ревізорами-інспекторами Головного управління ДФС у Харківській області Лавріною Ю.В. та Чуніхіною В.А., в період з 26.02.2019 по 19.03.2019 здійснено перевірку філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Харкові.

За результатом перевірки складено акт №950/20-40-13-07-07/19362160 від 26.03.2019 "Про результати позапланової виїзної документальної перевірки з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору при виплаті доходів на користь платників податків-фізичних осіб, утримання та сплати до бюджету військового збору, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску та інших питань, контроль за якими покладено на контролюючи органи філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України`в м. Харкові () за період з 01.01.2016 по 31.12.2017".

Вказаним актом встановлено порушення Філією АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові приписів частини 5 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", внаслідок чого донараховано єдиного внеску у сумі 47 233,49 грн. за період з січня 2016 по квітень 2017 при нарахуванні фізичним особам доходів, розмір яких був менше мінімальної заробітної плати.

Вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 16.04.2019 за № Ю-7, яка отримана 17.04.2019 (Вх. №068/1514), за підписом заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак І. зобов`язано Філію АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові сплатити недоїмку у сумі 47 233,49 грн.

Також,16.04.2019 заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдаком І. прийнято рішення №7 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, відповідно до якого до Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові застосовано штрафні санкції у розмірі 23 616,75 грн, яке отримане 17.04.2019 (Вх. №068/1513).

Позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження вимоги та рішення, проте директором Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження ОСОБА_2 І ОСОБА_3 скаргу АТ "Укрексімбанк" залишено без задоволення, вимогу та рішення залишено без змін.

Позивач, вважаючи вказані вимогу та рішення такими, що порушують його права, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що Філію АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові в перевіряємому періоді укладено цивільно-правові угоди про надання послуг з прибирання приміщень з наступними громадянами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; про надання послуг з обслуговування будівлі філії з гр. ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

На підтвердження виконання робіт до перевірки надано акти прийому - передачі виконаних робіт, які складались останнім днем місяця.

Контролюючий орган прийшов до висновку, що договори на виконання робіт мають ознаки трудових та відносини за такими договорами фактично є трудовими, а сторони договору відповідно до п.п. 14.1.195, 14.1.222. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України прирівнюються до працівника та роботодавця.

При нарахуванні та виплаті доходів, розмір яких був менше мінімальної заробітної плати, вищезазначеним фізичним особам єдиний внесок нараховувався від суми нарахованого доходу, а ие від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць.

У зв`язку із чим, контролюючим органом донараховано єдиного внеску у сумі 47233,49 грн., у тому числі за січень 2016 року на 1903,66 грн, за лютий 2016 року 1903.66 грн, за березень 2016 року 2021,51 грн, за квітень 2016 року 1914,66 грн, за травень 2016 року 2088,9 грн, за червень 2016 року 2088,9 грн, за липень 2016 року 1686,30 грн., за серпень 2016 року - 1904,1 грн, за вересень 2016 року - 2029,5 грн, за жовтень 2016 року - 1710,5 грн, за листопад 2016 року 1578,5 грн, за грудень 2016 року - 2040.5 грн, за січень 2017 року 6204,0 грн, за лютий 2017 року 6204,0 грн, за березень 2017 року - 6204,0 грн, за квітень 2017 року 5750,80 грн.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464) платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, які використовують найману працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами.

Пунктом 1 частини першої ст. 7 Закону № 2464 визначено, що базою нарахування єдиного внеску для роботодавців є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Частиною другою ст. 7 Закону № 2464 передбачено, що для осіб, які працюють у сільському господарстві, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами та отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону № 2464 нараховується єдиний внесок (частина друга ст. 9 Закону № 2464).

Згідно з нормами частини п`ятої ст. 8 Закону № 2464 єдиний внесок для зазначеної категорії платників єдиного внеску встановлено у розмірі 22 відсотки до визначеної ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Основне місце роботи місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, де знаходиться (оформлена) його трудова книжка, до якої вноситься відповідний запис про роботу (п. 12 частини першої ст. 1 Закону № 2464).

Отже, якщо працівник підприємства, перебуваючи у трудових відносинах з роботодавцем, одержує дохід у вигляді заробітної плати та виконує роботу (надає послуги) відповідно до цивільно-правового договору отримуючи винагороду, то до бази нарахування єдиного внеску за звітний місяць включаються як заробітна плата (дохід), так і сума винагороди. При цьому, якщо база нарахування єдиного внеску буде меншою за розмір мінімальної заробітної плати, то єдиний внесок розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати та ставки єдиного внеску у розмірі 22 відсотка.

У разі якщо працівник отримує дохід у вигляді винагороди за договором цивільно-правового характеру, який не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, єдиний внесок нараховується виходячи з розміру єдиного внеску 22 відсотки на фактично нараховану винагороду за договором цивільно-правового характеру незалежно від її розміру, але з урахуванням максимальної величини бази нарахування.

Судом встановлено, що висновки державних ревізорів-інспекторів Головного управління ДФС у Харківській області обгрунтовані лише тим, що укладені між позивачем та фізичними особами договори цивільно-правового характеру є удаваними та мають ознаки трудових.

У відповідності до частини 1 статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини 1 статті 23 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Отже, предметом трудового договору є праця робітника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

За приписами частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У відповідності до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Листом Міністерства труда та соціальної політики від 16.05.2011 за № 151/06/186-11 надано роз`яснення, згідно з пунктом 1 якого, зокрема, відповідно до чинного законодавства виконання робіт, надання послуг громадянином може здійснюватися як на підставі трудового договору, так і на інших юридичних підставах, в тому числі на підставі цивільно-правового договору.

Крім того, за приписами статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Жодних, передбачених законом обставин, які б вказували на нікчемність будь-якого правочину, укладеного між Філію АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові та фізичними особами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ОСОБА_22 , у акті перевірки не зафіксовано, що підтверджує цивільно-правовий характер правовідносин між позивачем та зазначеними особами.

За викладених обставин, правовідносини між Філію АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові та фізичними особами є цивільно-правовими, не можуть бути врегульовані Кодексом законів про працю України, отже, висновки головного державного інспектора, викладені в акті перевірки щодо наявності заміни трудових правовідносин цивільно-правовими спростовані вимогами чинного цивільного і трудового законодавства, та матеріалами справи.

Відповідно до пункту 61.2. Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються приписами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 за № 877-V (надалі Закон № 877-V).

Відповідно до абзацу 7 частини 4 статті 4 Закону № 877-V, орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Дослідження порядку укладання цивільно-правових договорів, а відтак, додержання цивільного законодавства, не відноситься до повноважень та функцій ДФС, визначених приписами Податкового кодексу України та іншими нормативними актами.

Таким чином, нагляд за застосуванням цивільно-правових договорів до компетенції ДФС не відноситься. Жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено право органів ДФС самостійно, в позасудовому порядку визнавати правочини удаваними, надавати статусу трудових тощо.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Чернишевська, буд. 11, м. Харків, 61057, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними і скасування рішення і вимоги - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 16.04.2019 за № Ю-7 у сумі 47 233,49 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №7 від 16.04.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 23 616,75 грн.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Чернишевська, буд. 11, м. Харків, 61057, ) судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, 39599198).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02 серпня 2019 року.

Суддя С.О.Чудних