Справа № 560/1590/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1590/19
РІШЕННЯ

іменем України

05 серпня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хмельницької міської ради, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 30 сесії Хмельницької міської ради від 17.04.2019 за №60, в частині відмови ОСОБА_1 , у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території міста Хмельницького з метою передачі її у власність;

- зобов`язати Хмельницьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.09.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території міста Хмельницького з метою передачі її у власність, по новим підставам на найближчій сесії, в строк та в порядку відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, після набрання рішенням суду законної сили;

- у разі задоволення позовних вимог, з метою ефективного захисту прав передбачених Земельним кодексом України встановити контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати Хмельницьку міську раду подати звіт по виконанню цього рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 15.09.2017, подала заяву до Хмельницької міської ради, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території м. Хмельницького з метою передачі у власність.

На 18 сесії Хмельницької міської ради, рішенням №37 від 25.10.2017 позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва на території м. Хмельницького з метою передачі у власність. Зазначене рішення Хмельницький окружний адміністративний суд 26.04.2018 по справі №822/900/18 скасував.

Згодом, рішенням №60 від 17.04.2019 30-ї сесії Хмельницької міської ради ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва на території міста Хмельницького з метою отримання її у власність.

Підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою в обох рішеннях є те, що ділянка, на яку подав заяву позивач, знаходиться в зоні зелених насаджень Р-2 відповідно до плану зонування м. Хмельницького.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки в ній відсутнє посилання на підстави, передбачені частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою від 03.06.20219 суд відкрив провадження в даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що земельні ділянки з видом цільового призначення для індивідуального садівництва в районі спірної земельної ділянки знаходяться на території садівничих товариств "Сонечний" та "Будівельник". Такі земельні ділянки у власність не надаються. На території міста Хмельницького земельні ділянки для ведення садівництва входять до складу раніше створених садівничих товариств (кооперативів). Нові земельні ділянки для ведення садівництва Генеральним планом міста Хмельницького не передбачені. Бажана для ОСОБА_1 земельна ділянка, яку вона вказала у додатку до заяви, не знаходиться на території садівничих товариств, входить до складу земель, які призначені для розміщення зелених насаджень спеціального призначення, не мають визначеного виду цільового призначення - для ведення індивідуального садівництва, а тому земельна ділянка не може вважатися вільною. Відповідно до Генерального плану міста Хмельницького, затвердженого рішенням 19 сесії Хмельницької міської ради від 06.08.2008 №4, земельна ділянка, на яку ОСОБА_1 бажає отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою, знаходиться на території зелених насаджень загального користування. Відповідно до Плану зонування території м. Хмельницького, затвердженого рішенням 5-ї сесії Хмельницької міської ради від 30.03.2011 №25, земельна ділянка, на яку ОСОБА_1 бажає отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою, знаходиться в зоні зелених насаджень спеціального призначення (Р-2С).

Враховуючи викладене, відповідач просить у задоволенні позоіних вимог відмовити повністю.

Згідно поданої ОСОБА_1 відповіді на відзив, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Зазначив, що відповідачем не спростовано доводи та аргументи наведені у позовній заяві.

Дослідивши позовну заяву, відзив, відповідь на відзив, а також оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 15.09.2017, подала заяву до Хмельницької міської ради, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території м. Хмельницького з метою передачі у власність та зазначено, що земельна ділянка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 в межах населеного пункту.

На 18 сесії Хмельницької міської ради, рішенням №37 від 25.10.2017 позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва на території м. Хмельницького з метою передачі у власність.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду 26.04.2018 по справі №822/900/18, яке залишене без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.07.2018, визнано протиправним та скасовано рішення 18 сесії Хмельницької міської ради в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1200 м.кв. з метою передачі її у власність для ведення садівництва та зобов`язано Хмельницьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1200 м.кв. з метою передачі її у власність для ведення індивідуального садівництва. В цьому рішенні було констатовано, що земельна ділянка, зазначена на картографічному матеріалі, відноситься до земель сільськогосподарського призначення, згідно листа Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 07.09.2017 за №1485/116-17.

Згодом, рішенням №60 від 17.04.2019 30-ї сесії Хмельницької міської ради ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для індивідуального садівництва на території міста Хмельницького з метою отримання її у власність.

Підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою в обох рішеннях є те, що ділянка, на яку подав заяву позивач, знаходиться в зоні зелених насаджень Р-2С відповідно до плану зонування м. Хмельницького відповідно до Плану зонування території міста Хмельницького, затвердженого рішенням 5-ої сесії Хмельницької міської ради від 30.03.2011 №25, земельна ділянка виділена для забезпечення правових умов створення і збереження спеціальних зелених насаджень. Переважними видами забудови та іншого використання земельних ділянок у вказаній зоні є озеленення (посадка дерев, кущів, газонів) санітарно-захисних зон підприємств, шумових зон об`єктів транспорту, охоронних зон повітряних ліній електропередач, коридорів та інших комунікацій, зон санітарної охорони об`єктів водопостачання, територій зсувів тощо. Згідно пункту 6 Плану зонування території міста Хмельницького види використання земельних ділянок або нерухомості, які відсутні у списках переважних, дозволених або допустимих видів забудови земельних ділянок в межах зон, є недозволеними для відповідної функціонально-правової зони та не можуть бути дозволені. Ведення садівництва не належить до переважних видів забудови та іншого використання земельних ділянок у зоні зелених насаджень спеціальною призначення, а тому не можуть бути дозволеними. Те ж саме стосується і Генерального плану міста Хмельницького, затвердженого рішенням дев`ятнадцятої сесії Хмельницької міської ради від 06.08.2008 №4, а зазначена заявником земельна ділянка знаходиться на території зелених насаджень загального користування. Отже, місце розташування земельної ділянки, яку бажає отримати у власність для ведення індивідуального садівництва заявник, не відповідає вимогам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Плану зонування території міста Хмельницького, Генеральному плану міста Хмельницького.

Крім цього, відповідач зазначив, що графічний матеріал, доданий заявником до клопотання, не може вважатися таким, що містить місце розташування бажаної земельної ділянки, оскільки містить графічні межі території міста Хмельницького, до складу якої входять окремі земельні ділянки, а не конкретно визначена земельна ділянка, яку заявник прагне отримати у власність. Незазначення місця розташування є порушенням порядку звернення та, відповідно, підставою для відмови в наданні земельної ділянки через її фактичну відсутність.

Вважаючи таке рішення Хмельницької міської ради протиправним, позивач звернулася в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту б) частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Стаття 116 ЗК України передбачає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини 7 наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, Генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 К України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі № 21-358а13 та в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17, від 21.08.2018 у справі №820/2303/17.

Як встановив суд, підставою для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва відповідачем зазначено невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Генеральному плану міста Хмельницького, Плану зонування території міста Хмельницького.

Згідно статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій (пункт 7 частини 1); генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту (пункт 2 частини 1); план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон (пункт 9 частини 1).

Відповідно до частини 1 статті 17 цього Закону, генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Таким чином, генеральний план є найважливішим документом у сфері містобудування і за своїм змістом визначає допустимі види забудови територій, забезпечення охорони навколишнього середовища, збереження культурної спадщини, виділення територій для розміщення житла тощо. Всі наміри забудови земельних ділянок повинні узгоджуватись з Генеральним планом населеного пункту, який є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні.

Під час розгляду даної справи суд встановив, що згідно Генерального плану забудови міста Хмельницького, поєднаного з планом зонування, земельна ділянка, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність якої просить позивач, включена до зони зелених насаджень загального користування (Р-2).

Зазначене вище свідчить про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації.

Згідно частини 4 статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Таким чином, в даному випадку частина земельної ділянки, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою якої просить позивач, займає територію зелених насаджень загального користування, яка відповідно до вимог ЗК України відноситься до земель загального користування населених пунктів, та не може бути передана у власність.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,12 га, для індивідуального садівництва, діяв правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Прийняте відповідачем рішення №60 від 17.04.2019, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є законним та обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем доведено, а позивачем не спростовано, правомірність оскаржуваного рішення, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 серпня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Хмельницька міська рада (вул. Гагаріна, 3, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 33332218)

Головуючий суддя В.В. Матущак