Справа № 280/1658/19
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 серпня 2019 року Справа № 280/1658/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Приватного акціонерного товариства "Електротехнологія" (69065, м.Запоріжжя, вул. Електрозаводська, буд.3, )

до: Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м.Запоріжжя, Північне шосе, буд.25, )

про: визнання протиправними та скасування припису від 18.02.2019 та постанов про накладення штрафу від 12.03.2019, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Електротехнологія" (далі - позивач, ПрАТ "Електротехнологія") до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати:

- Припис про усунення виявлених порушень №ЗП574/570/АВ/П від 18.02.2019, винесений головним державним інспектором праці Демченко A.B. щодо Приватного акціонерного товариства "Електротехнологія" ();

- Постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС від 12.03.2019, винесену заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненком О.О. щодо накладання штрафу на Приватне акціонерне товариство "Електротехнологія" ();

- Постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС від 12.03.2019, винесену заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненком О.О. щодо накладання штрафу на Приватне акціонерне товариство "Електротехнологія" ();

- Постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ІП-3ФС від 12.03.2019, винесену заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненком О.О. щодо накладання штрафу на Приватне акціонерне товариство "Електротехнологія" ().

Ухвалою суду від 16.04.2019 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позивачу було надано 5-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.04.2019 відкрито провадження у адміністративній справі №280/1658/19 за правилами загального позовного провадження та в процесі підготовчого провадження призначено підготовче судове засідання по справі на 21.05.2019.

Ухвалою суду від 11.05.2019 задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі постанови про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС від 12.03.2019, постанови про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС від 12.03.2019, постанови про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП574/5702/АВ/П/ПТ/ІП-3ФС від 12.03.2019, винесених заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненком О.О. щодо Приватного акціонерного товариства "Електротехнологія" (), яке здійснюється у межах зведеного виконавчого провадження №59069048.

Ухвалою суду від 15.05.2019 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Електротехнологія" у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії Припису №ЗП574/5702/АВ/П від 18.02.2019.

Ухвалою суду від 21.05.2019 продовжено строк підготовчого провадження по справі на тридцять днів до 25.07.2019 та відкладено підготовче судове засідання на 11.07.2019.

Ухвалою суду від 11.07.2019 закрито підготовче провадження у справі №280/1658/19 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні 11.07.2019 в порядку письмового провадження за клопотанням сторін.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено у позовній заяві за вх. №14538 від 11.04.2019, уточненій позовній заяві за вх. №16324 від 23.04.2019, відповіді на відзив від 31.05.2019. Зокрема, зазначено, що відповідач допустив порушення порядку проведення інспекційного відвідування, а саме: в порушення Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок № 295), строк інспекційного відвідування склав 11 робочих днів; фактично комісія здійснювала інспекційне відвідування в неповному складі. Крім того, позивач зазначив, що накладення штрафів на підставі Акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП574/570/АВ, суперечить вимогам Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509).

Позивач зазначив, що за результатами проведеного інспекційного відвідування відповідач необґрунтовано встановив наявність фактичних неоформлених трудових відносин позивача з 39 фізичними особами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , оскільки правовідносини за угодами між позивачем та зазначеними фізичними особами є цивільно-правовими і не регулюються статтею 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), а, отже, позивачем не було допущено порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України при їх укладенні та виконанні.

При цьому, позивач зауважив, що ряд фізичних осіб ( ОСОБА_22 , ОСОБА_1 , ОСОБА_25 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ) працювали на підприємстві на підставі безстрокового трудового договору.

Крім того, відповідачем притягнуто позивача до відповідальності за допуск до роботи осіб без укладання трудового договору, з якими ПрАТ "Eлектротехнологія" не укладало жодних договорів (трудових або цивільно-правових) та жодної роботи зазначені особи не здійснювали ( ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 ).

Посилаючись, у тому числі, на пропуск відповідачем строків притягнення до відповідальності за правопорушення, передбачені абз.1 та абз.3 ч.2 ст.265 КЗпП України, за відсутності обставин допущення до роботи осіб без оформлення трудового договору, позивач вважає винесені на підставі акту Припис за №ЗП574/5702/АВ/П від 18.02.2019 та Постанови про накладання штрафу від 12.03.2019 №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС, №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС, №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ІП-3ФС протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов від 17.05.2019 (за вх. №20052 від 20.05.2019) та запереченні на відповідь на відзив від 13.06.2019 (за вх. №24720 від 18.06.2019). Зокрема зазначив, що Головне управління Держпраці у Запорізькій області діяло на підставі та у межах повноважень у спосіб, що прямо передбачений чинним законодавством України. В ході інспекційного відвідування позивача, за результатами якого складено Акт від 18.02.2019 №ЗП574/570/АВ, який повністю відповідає вимогам ч. 6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", уніфікованій формі Акту, затвердженій Наказом Мінсоцполітики від 18.08.2017 № 1338, а також містить детальний опис виявлених порушень з посиланням на відповідні норми законодавства, а саме ч.1,3 ст. 24 КЗпП України; ч.1,2 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України "Про оплату праці"; ч.6 ст.95 КЗпП України та ст.33 Закону України "Про оплату праці". Зважаючи на виявлені в ході перевірки порушення, заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О. винесено постанови про накладення штрафу від 12.03.2019 №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС, №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС, №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ІП-3ФС.

Крім того, відповідач зауважив, що усі визначені процедурні строки були чітко дотримані відповідачем, адже постанови про накладення штрафу винесені 12.03.2019 на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими, тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Приватне акціонерне товариство "Електротехнологія" () є юридичною особою, яка зареєстрована 08.02.1996. Основними видами діяльності позивача є Виробництво інших машин і устаткування спеціального призначення, н.в.і.у. (28.99); Виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н.в.і.у. (28.29); Виробництво інших верстатів (28.49); Виробництво машин і устаткування для металургії (28.91); Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20); Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (33.12) (а.с. 33-57 т.1).

31.01.2019 Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області видано наказ № 245 про проведення інспекційного відвідування суб`єктів господарювання з питань додержання законодавства про працю у термін до 18.02.2019 (а.с. 68 т.1).

На підставі наказу оформлено направлення від 06.02.2019 № 172 на проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування, предметом якого визначено: оформлення трудових відносин; нарахування та строки виплати заробітної плати; додержання державних мінімальних гарантій; праця неповнолітніх. Відповідно до направлення №172 від 06.02.2019 для здійснення інспекційного відвідування позивача направляються головні державні інспектори ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та ОСОБА_45 (а.с. 69 т.1).

08.02.2019 інспекторами праці ОСОБА_46 та ОСОБА_44 вручено уповноваженій особі ПрАТ "Електротехнологія" вимогу про надання документів № ЗП574/570АВ, якою зобов`язано голову правління ПрАТ "Електротехнологія" у строк до 12 год. 00 хв. 12.02.2019 надати належним чином завірені копії документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування (а.с.80 т.1). Вимога інспектора виконана.

За результатами інспекційного відвідування ПрАТ "Електротехнологія" 18.02.2019 складено Акт інспекційного відвідування № ЗП574/570/АВ (а.с.70-76 т.1).

Розділом ІІІ Акту інспекційного відвідування № ЗП574/570/АВ від 18.02.2019 виявлені наступні порушення:

- ч.ч. 1 та 2 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України "Про оплату праці": "Під час інспекційного відвідування ПрАТ "Електротехнологія" встановлено, що на підприємстві заробітна плата виплачується працівникам два рази на місяць з порушенням строків, які визначені чинним законодавством.

Так, згідно вибіркових даних, заробітна плата за вересень 2018 року 12 працівникам була виплачена 12.10.2018, що підтверджено відомістю на виплату готівки №25 за вересень від 12.10.2018 та 37 працівникам - 11.10.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за другу половину вересня 2018 та платіжним дорученням №7000 від 11.10.2018.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за першу половину жовтня 2018 року 12 працівникам виплачена 26.10.2018, що підтверджується відомістю на виплату готівки №28 від 26.10.2018 та 32 працівникам - 24.10.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за першу половину вересня 2018 року та платіжним дорученням №7075 від 24.10.2018.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за жовтень 2018 року 12 працівникам виплачена 12.11.2018, що підтверджується відомістю на виплату готівки №29 від 12.11.2018 та 35 працівникам - 08.11.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за другу половину жовтня 2018 року та платіжним дорученням №7082 від 08.11.2018.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за першу половину листопада 2018 року 8 працівникам виплачена 29.11.2018, що підтверджується відомістю на виплату готівки №30 від 29.11.2018 та 17 працівникам - 28.11.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за першу половину листопада 2018 року та платіжним дорученням №7144 від 28.11.2018.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за листопад 2018 року 3 працівникам виплачена 28.12.2018, що підтверджується відомістю на виплату готівки №35 від 28.12.2018, 12 працівникам - 11.12.2018, що підтверджується відомістю на виплату готівки №31 від 11.12.2018, 15 працівникам - 27.12.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за другу половину листопада 2018 року та платіжним дорученням №7132 від 27.12.2018 та 34 працівникам - 10.12.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за другу половину листопада 2018 та платіжним дорученням №7166 від 10.12.2018.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за першу половину грудня 2018 року 4 працівникам виплачена 28.12.2018, що підтверджується відомістю на виплату готівки №34 від 28.12.2018 та 12 працівникам - 27.12.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за першу половину грудня 2018 року та платіжним дорученням №7232 від 27.12.2018.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за грудень 2018 року 7 працівникам виплачена 11.01.2019, що підтверджується відомістю на виплату готівки №37 від 11.01.2019, 30 працівникам - 28.01.2019, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за грудень 2018 та платіжним дорученням №7335 від 28.01.2019, 17 працівникам - 11.01.2019, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за грудень 2018 та платіжним дорученням №7330 від 11.01.2019.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за першу половину січня 2018 року 1 працівникові виплачена 29.01.2019, що підтверджується відомістю на виплату готівки №2 від 29.01.2019 та 15 працівникам - 25.01.2019, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за першу половину січня 2019 року та платіжним дорученням №7330 від 25.01.2019.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за січень 2019 виплачена 11.02.2019, що підтверджується платіжним дорученням №7382 від 11.02.2019";

- ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 Закону України "Про оплату праці": "Під час інспекційного відвідування ПрАТ "Електротехнологія" згідно вибіркових даних було встановлено, що індексація заробітної плати не проведена 28 працівникам. Так, плати за листопад 2018 року (28 працівникам, а саме: ОСОБА_27 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_5 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_29 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_7 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_25 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_64 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , Липська О.В .) та грудень 2018 року (22 працівникам, а саме: ОСОБА_27 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_66 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_29 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_7 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_60 , ОСОБА_25 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_23 , ОСОБА_64 , ОСОБА_24 , ОСОБА_67 ) не нарахована, а, відтак і не виплачена індексація заробітної плати, відповідно до розрахункової відомості по заробітній платі за листопад 2018 року та усних пояснень головного бухгалтера підприємства.

01.01.2018 по підприємству було підвищено оклади (тарифну ставку) відповідно до штатного розпису, який вводиться в дію з 01.01.2018, з чого випливає, що "базовий" місяць для індексації заробітної плати буде січень 2018. З місяця, наступного за базовим, тобто з лютого 2018 року величина індексу споживчих цін для них у листопаді 2018 року перевищила поріг індексації, який встановлено в розмірі 103% (1,009 х 1,011 х 1,008 х 1,000 х 1,000 х 0,993 х 1,000 х 1,019 х 100 = 104,0%), тому відповідно до положень "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" №1078 від 24.11.2016, заробітна плата з листопада 2018 року підлягає індексації на коефіцієнт 4,0%. Також заробітна плата за грудень підлягає індексації на коефіцієнт 4,0%";

- ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України "Під час проведення інспекційного відвідування з питання оформлення трудових відносин встановлено, що на протязі грудня 2017-2018 років 39 осіб були допущені до роботи без укладання трудових договорів, що порушує вимоги ч.1,3 ст.24 КЗпП України, а саме: ОСОБА_40 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_68 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_69 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_70 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_71 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_72 ".

У зв`язку з вищенаведеними порушеннями відповідачем винесено Припис про усунення виявлених порушень від 18.02.2019 № ЗП574/570/АВ/П, яким позивача зобов`язано усунути порушення у термін до 18.04.2019. (а.с. 59 т.1).

На підставі Акта інспекційного відвідування від 18.02.2019 № ЗП574/570/АВ заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О. 12.03.2019 винесено:

- постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС, якою на ПрАТ "Електротехнологія" накладено штраф в сумі 4882410,00 грн. (а.с. 60-65 т.1);

постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС, якою на ПрАТ "Електротехнологія" накладено штраф в сумі 1168440,00 грн. (а.с. 66 т.1);

постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ІП-3ФС якою на ПрАТ "Електротехнологія" накладено штраф в сумі 4173,00 грн. (а.с. 67 т.1).

Вважаючи припис та постанови про накладення штрафу протиправними позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регламентовані Законом України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон України №877-V).

Відповідно до ст. 1 Закону України № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У відповідності до ч. 5 ст. 2 Закону України №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи (в тому числі, органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення), що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок № 295.

Відповідно до вимог Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, посадовими обов`язками яких передбачено контрольні повноваження. Державний нагляд здійснюють шляхом виїзної перевірки посадовими особами Держпраці та територіальних органів, посадовими обов`язками яких передбачено здійснення повноважень державного нагляду за додержанням законодавства про працю. Наявність згоди Держпраці для здійснення державного контролю та державного нагляду за додержанням законодавства про працю за зверненням фізичних та юридичних осіб Порядком № 295 не передбачена (лист Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці від 18.05.2017 № 5716/4.1/4.2-ДП-17).

У відповідності до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з п.27 Порядку №295, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Так, матеріалами справи встановлено, що 31.01.2019 ГУ Держпраці у Запорізькій області видано наказ №245 про проведення інспекційного відвідування суб`єктів господарювання згідно переліку з питань додержання законодавства про працю у термін до 18.02.2019 (а.с.68 т.1).

На підставі вказаного наказу №245 від 31.01.2019 оформлено направлення на проведення інспекційного відвідування №172 від 06.02.2019 (а.с.69 т.1).

Згідно направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) (інспекційне відвідування, невиїзне інспектування, перевірка, аналіз стану додержання законодавства про працю) №172 від 06.02.2019 до ПрАТ "Електротехнологія" направлені наступні посадові особи: Головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів - ОСОБА_46 , Головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів - ОСОБА_44 , Головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів - ОСОБА_45 .

Тоді як, на підставі акта перевірки інспекційного відвідування юридичної особи №ЗП574/570/АВ від 18.02.2019, складеного інспекторами праці ОСОБА_46 . та ОСОБА_89. винесено Припис про усунення виявлених порушень № ЗП574/570/АВ/П від 18.02.2019, складений інспектором праці ОСОБА_46

Як вбачається за вищезазначеного направлення, на проведення заходу державного нагляду (контролю) (інспекційне відвідування, невиїзне інспектування, перевірка, аналіз стану додержання законодавства про працю) №172 від 06.02.2019 до ПрАТ "Електротехнологія" направлені три посадові особи: ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та ОСОБА_45 , однак фактично дана комісія здійснювала інспекційне відвідування в неповному складі, а саме: інспекційне відвідування здійснювали лише інспектори праці ОСОБА_46 та ОСОБА_44 , що підтверджується складеними та підписаними ними актом та Приписом.

В ході інспекційного відвідування ПрАТ "Електротехнологія" встановлено, зокрема, що протягом грудня 2017 року - 2018 року, в порушення вимог ч.1 ч.3 ст. 24 КЗпП України, допущено працівників до роботи без укладення трудового договору, а саме: ОСОБА_40 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_68 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_69 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_70 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_71 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_77 .

При цьому, в оскаржуваних Приписі та Постанові №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС від 12.03.2019 вказано, що усім вказаним особам визначене робоче місце; зазначений вид робіт (послуг) являється процесом праці, який передбачає підпорядкування внутрішньому трудовому розпорядку та графіку змінності, встановленому на підприємстві; фактично виконавці підпорядковуються внутрішньому трудовому розпорядку, уповноваженому представнику замовника; в дорученнях Замовника не вказується конкретний вид послуги (роботи) та її кінцевий результат, із зазначенням кількісних і якісних показників, після досягнення (виконання) яких договір вважається виконаним і дія його припиняється; на працівників покладено матеріальну відповідальність, що притаманне саме строковому трудовому договору, вказане свідчить про покладення на працівників матеріальної відповідальності, як на особу, що пов`язана трудовими обов`язками; усі особи повинні дотримуватися вимог техніки безпеки тощо.

Крім цього, за висновками відповідача за наявності у штатному розписі таких посад як сторож, електромонтер по ремонту та обслуговування електроустаткування, ліфтер, контролер станочних та слюсарних робіт, контролер зварювальних робіт, прибиральник території та прибиральник службових приміщень, механік виробничого корпусу, слюсар по складанню металоконструкції, різчик металу, інженер по підготовки виробництва, заточник, токар-розточник, фрезерувальник, машиніст крану, слюсар-ремонтник, електрослюсар з ремонту обладнання позивач повинен був укладати із вказаними особами трудові угоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Зазначеною вище постановою № ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС від 12.03.2019 було накладено штраф у розмірі 4882410,00 грн, який розраховано, як зазначено у тексті постанови, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення по 39 фізичним особам.

Надаючи оцінку правомірності зазначеного рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

У відповідності до ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи аналіз наведених норм права, суд зазначає, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства.

Загальне визначення цивільно-правового договору подається у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України): договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відтак, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення цієї мети договір вважається виконаним і дія його припиняється. Тобто, він застосовується для реалізації визначених, найчастіше разових робіт.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно приписів ч.1 ст. 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. На виконання зазначених приписів, замовник передбачив відсутність підпорядкованості правилам внутрішнього трудового розпорядку, та поклав обов`язок організації процесу виконання робіт з використанням власних засобів на виконавця, таким чином надавши йому можливість вільно обирати зручний для роботи час.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

З аналізу наведених норм вбачається, що за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання не індивідуально-визначеної роботи, а трудових функцій в діяльності підприємства за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом цивільно-правового договору є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. За цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, які визначаються після закінчення роботи і оформляються актами передачі виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Цивільно-правовим договором може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовим договором не робиться.

За цивільно-правовим договором, укладеним між власником і громадянином, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу.

Основною ознакою, що відрізняє трудовий договір від цивільно-правового, є те, що трудовим договором регулюється процес трудової діяльності, її організація, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, оскільки метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець за цивільно-правовим договором на відміну від працівника за трудовим договором не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №350/403/16-ц.

Ще одна відмінність між цивільно-правовим та трудовим договорами полягає в тому, що відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами Кодексу законів про працю України та інших актів трудового законодавства і не може змінюватися сторонами трудового договору, а відповідальність у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами Цивільного кодексу України.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в постанові від 26.09.2018 у справі №822/723/17.

При розгляді справи судом встановлено, що ПрАТ "Електротехнологія", як Замовником, укладено цивільно-правові угоди (підряду, надання послуг) з фізичними особами, зокрема:

- ОСОБА_78 K . (договір від 16.03.2018 №79/2018 та від 28.03.2018 №82/2018 (а.с. 230-237 т. 3)), ОСОБА_71 (договір від 27.06.2018 №152/2018 (а.с.52-55 т.4)), ОСОБА_32 (договір від 03.01.2018 №01/2018, від 29.01.2018 №27/2018 (а.с. 238-245 т. 3)), ОСОБА_33 (договір від 28.02.2018 №56/2018, від 28.03.2018 №81/2018 (а.с. 246-250 т.3, 1-3 т.4)), ОСОБА_34 (договір від 09.07.2018 №173/2018, від 31.07.2018 №174/2018 (а.с.44-51 т.4)), ОСОБА_35 (договір від 29.01.2018 №28/2018, від 28.02.2018 №55/2018 (а.с.4-11 т.4)), ОСОБА_79 (договір від 31.07.2018 № 176/2018, від 31.08.2018 № 195/2018 (а.с. 16-23 т. 4)), ОСОБА_37 (договір від 01.06.2018 №128/2018, від 31.07.2018 №175/2018, від 31.08.2018 №194/2018 (а.с. 36-43, 90-93 т.4)), ОСОБА_38 (договір від 31.05.2018 №127/2018 (а.с.32-35 т.4)), які надавали послуги щодо здійснення пропускного і внутрішньооб`єктового режиму та зберігання матеріальних цінностей ПрАТ "Електротехнологія" (надалі - договори з режиму);

- ОСОБА_1 (договір від 03.01.2018 №30/2018, від 13.02.2018 №32/2018, від 01.03.2018 №80/2018 (а.с. 218-229 т.3)) виконував ремонт ВЛ до ТП-3 до гальванічного цеху, заміна водного автомату на компресорі, ремонт стовпів освітлення на території заводу, відновлення освітлення в ПП "Ременюк" (надалі - договори з ремонту);

- ОСОБА_4 (договір від 01.12.2017 №244/2017, від 19.12.2017 №27/2018, від 03.01.2018 №02/2018, від 01.02.2018 №36/2018 (а.с. 202-217 т.3)) виконував технічне обслуговування ліфтів, дрібний і середній ремонт, проведення огляду та випробування ліфтів, ведення журналів та іншої технічної документації (надалі - договори щодо ліфтів);

- ОСОБА_3 (договір від 02.04.2018 №96/2018 (а.с. 198-201 т.3)) виконувала технічний контроль деталей (надалі - договір з технічного контролю);

- ОСОБА_2 (договір від 01.06.2018 №141/2018 та від 01.08.2018 №192/2018) (а.с. 24-31 т.4) надавала медичні послуги (надалі - договори медичних послуг);

- ОСОБА_6 (договір від 02.04.2018 №100/2018, від 10.04.2018 №101/2018, від 02.05.2018 №126/2018 та від 01.06.2018 №147/2018 (а.с. 165-181 т.3)) виконував прибирання територій, прибирання службових приміщень, туалетів (надалі - договори з послуг прибирання);

- ОСОБА_64 (договір від 02.04.2018 №88/2018 (а.с.141-144 т.3)) та ОСОБА_22 (договір від 09.01.2018 №23/2017 (а.с. 121-124 т.3)) виконували ремонт станків (надалі - договори з ремонту станків);

- ОСОБА_24 (договір від 02.04.2018 №86/2018, від 02.05.2018 №107/2018, від 01.06.2018 №134/2018, від 02.07.2018 №162/2018, від 01.08.2018 №183/2018, від 03.09.2018 №203/2018 (а.с. 38-77 т.3)), ОСОБА_23 (договір від 02.04.2018 №87/2018, від 02.05.2018 №108/2018, від 02.07.2018 №163/2018, від 01.08.2018 №184/2018, від 03.09.2018 №204/2018 (а.с. 3-37 т.3)), ОСОБА_39 (договір від 01.12.2017 №259/2017 (а.с. 78-81 т.3)), ОСОБА_25 (договір від 14.05.2018 №118/2018 (а.с. 249-250 т.2, 1-2 т.3)) виконували складання деталей, зварювальних вузлів, розмітка деталей, газова різка, ел.зварювання, різання та гибка деталей, різання гил. ножицями та пресах, вальцівка деталей (надалі - договори з обробки деталей);

- ОСОБА_13 (договір від 02.04.2018 №95/2018 (а.с. 97-100 т.3)), ОСОБА_63 (договір від 02.04.2018 №93/2018 (а.с. 101-104 т.3)) виконували роботи з підготовки виробництва (надалі - договори з підготовки виробництва);

- ОСОБА_28 (договір від 03.01.2018 №30/2018, від 26.03.2018 №85а/2018 (а.с. 241-248 т.2)), ОСОБА_27 (договір від 03.01.2018 №18/2018, від 06.02.2018 №47/2018, від 01.03.2018 №58/2018, від 02.04.2018 №84/2018 (а.с. 225-240 т.2)), ОСОБА_80 (договір від 16.05.2018 №124/2018, від 01.06.2018 №136/2018, від 23.07.2018 №171/2018, від 01.08.2018 №188/2018, від 18.09.2018 №205/2018 (а.с. 193-224 т.2)) виконували заточку інструменту (надалі - договори із заточки);

- ОСОБА_16 (договір від 01.12.2017 №266/2017, від 03.01.2018 №10/2018 (а.с. 109-116 т.2)), ОСОБА_81 (договір від 01.12.2017 №254/2017, від 03.01.2018 №24/2018, від 12.02.2018 №50/2018, від 01.03.2018 №63/2018, 02.04.2018 №102/2018 (а.с. 117- 136 т.2)), ОСОБА_18 (договір від 01.12.2017 №258/2017 (а.с. 137-139 т.2)), ОСОБА_82 (договір від 01.12.2017 №253/2017, від 03.01.2018 №19/2018, від 01.02.2018 №42/2018, від 01.03.2018 №66/2018, 02.04.2018 №89/2018 (а.с. 140-159 т.2)), ОСОБА_20 (договір від 01.12.2017 №255/2017, від 03.01.2018 №15/2018, від 01.02.2018 №45/2018, від 01.03.2018 №64/2018, від 02.04.2018 №91/2018, від 01.06.2018 №140/2018, від 01.08.2018 №190/2018, від 03.09.2018 №207/2018 (а.с. 160-192 т.2)) виконували токарну обробку (надалі - договори із токарної обробки);

- ОСОБА_83 (договір від 01.12.2017 №257/2017, від 03.01.2018 №12/2018, від 01.02.2018 №48/2018, від 01.03.2018 №69/2018 (а.с.с 86-104 т.2)), ОСОБА_29 (договір від 09.07.2018 №168/2018 (а.с. 12-15 т.4)), ОСОБА_15 (договір від 11.12.2017 №267/2017 (а.с. 105-108 т.2)) виконували фрезерну обробку деталей (надалі - договори із фрезерної обробки);

- ОСОБА_40 (договір від 01.02.2018 №49/2018, від 03.01.2018 №08/2018, від 01.12.2017 №247/2017, від 01.03.2018 №65/2018 (а.с. 31-45 т.2)), виконував послуги щодо шарошки кругів;

- ОСОБА_84 (договір від 01.12.2017 №265/2017 (а.с. 74-74-77 т.2)), ОСОБА_11 (договір від 14.05.2018 №119/2018, від 01.12.2017 №268/2017 (а.с. 78-85 т.2)) виконували послуги машиністу крану, грузопідйомні роботи (надалі - договори з грузопідйомних робіт);

- ОСОБА_58 (договір від 01.12.2017 №248/2017 (а.с. 70-73 т.2)), ОСОБА_7 (договір від 15.01.2018 №25/2018 (а.с. 66-69 т.2)) виконували свердловку деталей та механозборочні роботи (надалі - договори з механозборочних робіт);

- ОСОБА_9 (договір від 01.12.2017 №249/2017 (а.с. 46-49 т.2)), ОСОБА_5 (договір від 03.01.2018 №14/2018, від 01.02.2018 №46/2018, від 01.03.2018 №59/2018, від 02.04.2018 №94/2018 (а.с. 50-65 т.2)) виконували електромонтажні роботи (надалі - договори з електромонтажних робіт).

З постанови № ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС від 12.03.2019 про накладення штрафу слідує, що позивача притягнуто до відповідальності із накладенням штрафу за допуск до роботи осіб без укладання трудового договору, у тому числі, ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 , ОСОБА_26 , ОСОБА_85 .

При цьому, як свідчать матеріали справи, ПрАТ "Eлектротехнологія" цивільно-правові договори із вказаними особами не укладалися та до роботи на підприємстві вони не допускалися.

Разом з тим, у ПрАТ "Електротехнологія" наявні відносини з особами ОСОБА_58 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_84 , ОСОБА_63 , ОСОБА_83 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_64 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 , ОСОБА_80 , ОСОБА_9 .

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що деякі особи із зазначеного переліку працюють (працювали) на підприємстві на підставі безстрокового трудового договору: ОСОБА_22 з 16.07.2015 (наказ №95-к від 16.07.2015 (а.с. 16-17 т.2)), ОСОБА_58 з 03.01.2017 (наказ №01-к від 03.01.2017 (а.с. 12-13 т.2)), ОСОБА_1 з 23.02.2017 (наказ №21-к від 23.02.2017 (а.с. 10-11 т.2)), ОСОБА_25 з 20.12.2010 (наказ №158-к від 20.12.2010 (а.с.1- 3 т.2), ОСОБА_40 з 25.01.1996 (наказ №82 від 25.01.1996 (а.с. 241-243 т.1), ОСОБА_41 з 1977 року (наказ №364 від 08.09.1977 (а.с.238-239 т.1), ОСОБА_29 з 11.08.1999 (наказ від 11.08.1999 №110 к (а.с. 222-223 т.1)), ОСОБА_7 з 10.02.2016 (наказ №21-к від 09.02.2016 (а.с. 18-19 т.2)), ОСОБА_5 з 08.12.2014 (наказ №135-к від 08.12.2014 (а.с. 20-22 т.2)); ОСОБА_11 з 07.07.2016 (наказ від 07.07.2016 №79-к) та звільнена 02.10.2018 (наказ від 02.10.2018 №63-к (а.с. 226-229 т.1), ОСОБА_9 з 07.09.2006 (наказ №93-к від 07.09.2006) та звільнена 09.10.2018 (наказ №67-к від 09.10.2018) (а.с. 244-248 т.1).

При цьому, жодною нормою трудового або цивільного законодавства не передбачено заборони на укладання цивільно-правових договорів підряду або послуг із власними працівниками.

Щодо висновків відповідача у Акті інспекційного відвідування про допуск позивачем до роботи громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_69 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_71 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_79 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_72 без укладання трудового договору, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що між ПрАТ "Електротехнологія" та вказаними вище фізичними особами були укладені саме цивільно-правові угоди про надання послуг.

Позивач, як суб`єкт господарювання, вправі на власний розсуд організовувати виконання статутних завдань, у т.ч. шляхом укладання договорів цивільно-правового характеру.

Наявність в штатному розписі того чи іншого працівника не може позбавляти можливості ПрАТ "Елетротехнологія" укладати цивільно-правові договори з фізичними чи юридичними особами на виконання схожих робіт/надання послуг.

Таким чином, укладення окремого договору на виконання певної роботи, тобто, укладення цивільно-правової угоди, що регламентуються главою 16 Цивільного кодексу України, не суперечить діючому законодавству, так як в даному випадку, законодавець наділяє керівника (власника) підприємства правом вибору на укладення трудового договору з працівником відповідно до КЗпП України чи укладення цивільно-правової угоди на виконання певної роботи відповідно до ст. 208 ЦК України.

Як свідчать матеріали справи, договори цивільно-правового характеру з вказаними особами є тотожними та розділом 1 усіх договорів визначено предмет договору та строк його дії.

Так, відповідно до п.1 договорів передбачено надання конкретно визначених послуг.

У договорах обумовлено сплату конкретної суми за виконану роботу, яку погоджено за домовленістю сторін.

До кожного вказаного договору укладено додаткову угоду, відповідно до якої пунктом 1.1 передбачено надання індивідуально-визначених послуг. Детальний опис наданих послуг також зазначено у Розрахунках, які додаються до акту виконаних робіт.

Зокрема, Додатковими угодами до договорів з режиму передбачено індивідуально-визначені послуги виконання обходів території ПрАТ "Електротехнологія" з контролем цілісності стін, замків і воріт промислової зони; договорів з медичних послуг - послуги масажу; договорів з прибирання - розчищення промислового майданчика від побутових та промислових відходів; договорів з ремонту станків - ремонт конкретно визначених верстатів; договорів з підготовки виробництва - видача заготівок по ярликам, переміщення деталей згідно технічних карток та оформлення необхідної документації.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно приписів ч.1 ст. 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

За таких підстав, договори з ремонту, щодо ліфтів, ремонту станків, обробки деталей, заточки, токарної обробки, фрезерної обробки, механозборочних робіт та електромонтажних робіт є договорами підряду, у яких відповідно до вимог ЦК України визначено усі суттєві умови.

Разом з цим, відповідачем, на думку суду, невірно кваліфіковано окремі договори цивільно-правового характеру як договори підряду, як наслідок, необґрунтовано зазначено про відсутність у таких договорах вказівки на кінцевий результат.

Аналізуючи договори слід виходити з їх суті та правової природи, звідки вбачається, що із особами, з якими укладено договори з режиму, медичних послуг, з підготовки виробництва, з вантажопідйомних робіт укладено договори про надання послуг.

За ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно, послуги, що надаються виконавцем замовнику, носять нематеріальний характер.

За таких умов, укладені договори передбачають здійснення обходів території з контролем цілісності воріт, стін і замків промислової зони (на прикладі договорів з режиму), послуг з масажу (договори з медичних послуг) що є послугами за своє суттю, адже такі дії споживаються в процесі їх вчинення. У результаті надання цих послуг не виникає та не змінюється жодних об`єктів матеріального світу.

Чинне законодавства не забороняє суб`єктам господарювання залучати фізичних осіб для отримання тих чи інших послуг, укладаючи відповідний договір.

Суд також критично оцінює посилання відповідача на ст.33 Основ законодавства України про охорону здоров`я (стосовно договорів укладених позивачем із ОСОБА_2 ), оскільки в даному випадку відповідачем ототожнюються поняття медичної допомоги та медичної послуги, визначення яких надано у ст.3 вказаного Закону, та які є різними за своєю суттю.

Послуги, які надавалися ОСОБА_2 за відповідними договорами не є медичною допомогою та, відповідно, не регулюються нормами вказаного Закону.

Укладені договори цивільно-правового характеру та додаткові угоди до них не передбачають підпорядкування виконавців правилам внутрішнього трудового розпорядку позивача (п.п. 1.1 Договорів та п.2 Додаткових угод), не встановлюють обов`язок позивача надати робоче місце.

Договори не містять обов`язку виконавців бути присутніми на підприємстві у визначені робочі години, регламентації процесу праці та тривалості робочого часу. Укладення цивільно-правового договору з особами обумовлюється відсутністю необхідності систематично виконувати роботу певного виду на підприємстві або виконувати лише конкретні обсяги замовлень не систематично.

Отже, особи самостійно в межах встановлених строків договору визначали порядок та окремі етапи роботи, при цьому правила внутрішнього розпорядку позивача на них не розповсюджувалися.

Посилання у договорах на режим роботи підприємства із зазначенням проміжку роботи саме підприємства не свідчить про режим роботи виконавців за визначеним графіком, а лише встановлює часові межі проведення робіт на території позивача, яка є територією з обмеженим доступом та відповідним пропускним режимом.

У кожному Договорі у п. 2.2 та Додаткової угоди (п.3) передбачена підстава для оплати - надання акту виконаних робіт. Підписання акту засвідчує прийняття позивачем виконання з боку виконавців своїх зобов`язань за укладеними договорами (п.6 додаткових угод).

На відміну від цього, в рамках трудових відносин, винагорода сплачується за час роботи і не ставиться в залежність від прийняття робіт роботодавцем. В той же час, якщо позивач не задоволений діяльністю виконавців, то він не підписує з ними акти, і підстава для оплати не виникає, незалежно від того скільки пропрацював виконавець, що прямо підтверджує, що виконавці надають послуги на свій страх і ризик.

У відповідності до правової позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 08.10.2018 по справі №553/954/17, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами.

За таких умов, процес організації діяльності осіб за вказаними договорами не врегульований, а послуги надаються без підлягання правилам внутрішнього трудового розпорядку.

Надання послуг за цивільно-правовими договорами не було обумовлено наявністю у зазначених вище осіб конкретної професії, спеціальності, кваліфікації чи посади, визначених відповідним класифікатором професій. Послуги за цими договорами є юридично самостійними.

При цьому, позивач не здійснював ведення табелю обліку робочого часу, не визначав для вказаних осіб режиму роботи та відпочинку (п.п. 1.1. Договору та п. 2 Додаткової угоди).

Зазначені особи не мають жодних гарантій, пільг, компенсацій, передбачених трудовим законодавством (п.п. 1.1. Договору та п. 2 Додаткової угоди).

Відсутні будь-які інші докази, які б підтвердили доводи відповідача про виконання цими особами трудових функцій.

Відповідачем також зазначено, що договорами визначено, що сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов`язань згідно з чинним законодавством. Та вказано, що така позиція характерна саме для трудових договорів, однак суд вважає таке посилання необґрунтованим, оскільки приписи ст.ст. 611, 614, 623 ЦК України встановлюють міру відповідальності за порушення договірних зобов`язань, зокрема відшкодування збитків та шкоди. Тому встановлення сторонами відповідальності за порушення договірних зобов`язань не є ознакою виключно трудового договору.

Крім того, у кожній додатковій угоді передбачене застосування штрафу за порушення своїх зобов`язань (п.7), що є заходом цивільно-правової відповідальності і не узгоджується з вимогами КЗпП України та Закону України "Про оплату праці".

У п. 4.2. кожного з Договорів, передбачене право одностороннього розірвання договору, але тільки у випадку порушення іншою стороною своїх зобов`язань. Між тим, КЗпП України (ст. 38) встановлює право працівника звільнитись за власним бажанням у будь-який момент. Натомість, право роботодавця розірвати трудовий договір можливе лише у випадках, що передбачені у ст.ст.40, 41 КЗпП України.

Виконання вказаних договорів підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі робіт за цивільно - правовим договором, з яких вбачається, що вказаними особами фактично виконані роботи (надані послуги) згідно з цивільно-правового договору.

Вирішуючи питання щодо наявності порушення законодавства з боку позивача, суд зауважує, що договори з громадянами на використання їхньої праці можуть укладатися відповідно до трудового або цивільно-правового законодавства, при цьому, слід розрізняти особливості цих договорів.

Натомість, з Акту інспекційного відвідування слідує, що відповідачем аналізувалися лише цивільно-правові договори, при цьому не враховано обставини, які містяться у додаткових угодах та розрахунках до договорів про надання послуг, які посадовими особами відповідача взагалі не запитувалися та не вивчалися.

Разом з тим, на момент розгляду справи жодна з цивільно-правових угод, укладених між ПрАТ "Електротехнологія" та громадянами недійсними судом не визнані. Також судом не розглядався спір щодо застосування до цих договорів наслідків удаваних угод відповідно до положень ст. 235 ЦК України.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері дотримання порядку здійснення трудових відносин, укладання та виконання цивільно-правових договорів, чітко визначений порядок та, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ЦК України та КЗпП України.

Щодо віднесення деяких робіт до робіт підвищеної небезпеки і необхідності підряднику отримати дозвіл на відповідні роботи, суд зауважує, що дане питання врегульоване ч.3 ст. 837 ЦК України, де передбачено, що для виконання окремих видів робіт, встановлених законом підрядник зобов`язаний отримати відповідний дозвіл. Тобто обов`язок отримання відповідного дозволу покладено на підрядника і позивач не несе відповідальності за недотримання цих вимог підрядником.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В свою чергу, відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, наявність обставин, що вказують на відсутність спрямування правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, є лише підставою розгляду питання компетентним судом для визнання правочину недійсним (тобто вказує на оспорюваність правочину).

У той же час, згідно зі ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом взято до уваги, що укладені позивачем цивільно-правові договори у встановленому порядку недійсними - не визнані.

При цьому, відповідач не має повноважень на визнання укладених позивачем цивільно-правових договорів з надання послуг недійсними або визнавати їх трудовими, чи на власний розсуд тлумачити їх умови.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у правовідносинах між позивачем та громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_69 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_71 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_79 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_72 містяться ознаки характерні саме цивільно-правовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, встановлено визначений обсяг виконання робіт та її кінцевий результат.

Враховуючи те, що при розгляді справи не знайшли свого підтвердження висновки, викладені в акті інспектування № ЗП 574/570/АВ від 18.02.2019 щодо допуску фізичних осіб ОСОБА_40 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_68 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_69 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_70 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_88 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_71 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_72 до роботи без оформлення трудового договору, суд не вбачає підстав для застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій, передбачених абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України.

Крім того, відповідач зазначав про порушення позивачем приписів ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України шляхом допуску до роботи 39 осіб без укладення трудового договору, тоді як і в Акті інспекційного відвідування, і в постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС від 12.03.2019, обґрунтування порушення зазначено щодо 40 осіб.

Підставою для прийняття постанови №ЗП574/570/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС від 12.03.2019 відповідачем визначено порушення позивачем ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 Закону України "Про оплату праці", а саме: не проведення індексації заробітної плати 28 працівникам. Так, плати за листопад 2018 року (28 працівникам, а саме: ОСОБА_27 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_5 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_29 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_7 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_25 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_64 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_67 ) та грудень 2018 року (22 працівникам, а саме: ОСОБА_27 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_66 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_29 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_7 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_60 , ОСОБА_25 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_23 , ОСОБА_64 , ОСОБА_24 , ОСОБА_67 ).

Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Зазначеною вище постановою №ЗП574/570/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС від 12.03.2019 було накладено штраф у розмірі 1168440,00 грн., який розраховано виходячи з встановлення відповідачем порушень абз. 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України по 28 фізичним особам з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Надаючи оцінку правомірності зазначеного рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Як передбачено ч.6 ст.95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про оплату праці", в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 2 цього ж закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" встановлено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідний Порядок проведення індексації грошових доходів населення був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (надалі Порядок №1078).

Відповідно до п.1 Порядку №1078, він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно з абз. 2 п.1-1 Порядку №1078, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Згідно з абзац.1 п.4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Позивач на підтвердження проведення визначеним працівникам індексації за визначений період не надав суду відповідних доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позивачем ані суду, ані під час інспекційного відвідування, не надано відповідних документів нарахування та виплати індексації заробітної плати ОСОБА_27 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_5 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_29 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_7 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_25 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_64 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_67 , надані відповідачем докази є належними та в достатній мірі підтверджують обставини того, що працівники позивача працювали на умовах повного робочого дня, а працедавцем не було забезпечено індексацію заробітної плати.

Як наслідок, відповідачем було правомірно винесено постанову про накладення штрафу за порушення позивачем ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 Закону України "Про оплату праці" у сумі 1168440,00 грн.

Підставою для прийняття постанови №ЗП574/570/АВ/П/ПТ/ІП-3ФС від 12.03.2019 відповідачем визначено порушення позивачем ч.1,2 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України "Про оплату праці", а саме: на підприємстві заробітна плата виплачується працівникам два рази на місяць з порушенням строків, які визначені чинним законодавством.

Так, за приписами ч.1-2 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Дана норма кореспондується із ч.1 ст.24 Закону України "Про оплату праці", відповідно до якої заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Як встановлено в ході інспекційного відвідування, та не заперечувалося позивачем, "…згідно вибіркових даних, заробітна плата за вересень 2018 року 12 працівникам була виплачена 12.10.2018, що підтверджено відомістю на виплату готівки №25 за вересень від 12.10.2018 та 37 працівникам - 11.10.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за другу половину вересня 2018 та платіжним дорученням №7000 від 11.10.2018.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за першу половину жовтня 2018 року 12 працівникам виплачена 26.10.2018, що підтверджується відомістю на виплату готівки №28 від 26.10.2018 та 32 працівникам - 24.10.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за першу половину вересня 2018 року та платіжним дорученням №7075 від 24.10.2018.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за жовтень 2018 року 12 працівникам виплачена 12.11.2018, що підтверджується відомістю на виплату готівки №29 від 12.11.2018 та 35 працівникам - 08.11.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за другу половину жовтня 2018 року та платіжним дорученням №7082 від 08.11.2018.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за першу половину листопада 2018 року 8 працівникам виплачена 29.11.2018, що підтверджується відомістю на виплату готівки №30 від 29.11.2018 та 17 працівникам - 28.11.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за першу половину листопада 2018 року та платіжним дорученням №7144 від 28.11.2018.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за листопад 2018 року 3 працівникам виплачена 28.12.2018, що підтверджується відомістю на виплату готівки №35 від 28.12.2018, 12 працівникам - 11.12.2018, що підтверджується відомістю на виплату готівки №31 від 11.12.2018, 15 працівникам - 27.12.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за другу половину листопада 2018 року та платіжним дорученням №7132 від 27.12.2018 та 34 працівникам - 10.12.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за другу половину листопада 2018 та платіжним дорученням №7166 від 10.12.2018.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за першу половину грудня 2018 року 4 працівникам виплачена 28.12.2018, що підтверджується відомістю на виплату готівки №34 від 28.12.2018 та 12 працівникам - 27.12.2018, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за першу половину грудня 2018 року та платіжним дорученням №7232 від 27.12.2018.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за грудень 2018 року 7 працівникам виплачена 11.01.2019, що підтверджується відомістю на виплату готівки №37 від 11.01.2019, 30 працівникам - 28.01.2019, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за грудень 2018 та платіжним дорученням №7335 від 28.01.2019, 17 працівникам - 11.01.2019, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за грудень 2018 та платіжним дорученням №7330 від 11.01.2019.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за першу половину січня 2018 року 1 працівникові виплачена 29.01.2019, що підтверджується відомістю на виплату готівки №2 від 29.01.2019 та 15 працівникам - 25.01.2019, що підтверджується відомістю розподілу заробітної плати за першу половину січня 2019 року та платіжним дорученням №7330 від 25.01.2019.

Згідно вибіркових даних, заробітна плата за січень 2019 виплачена 11.02.2019, що підтверджується платіжним дорученням №7382 від 11.02.2019".

За приписами абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

З викладеного слідує, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штраф за порушення ч.1,2 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України "Про оплату праці" у розмірі 4173,00 грн.

Посилання позивача на пропуск відповідачем строку притягнення до відповідальності суд оцінює критично з огляду на наступне.

Штрафи, зазначені у ч.2 ст. 265 КЗпП України, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Відповідно до п.3 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (п.4 Порядку №509).

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу (п.8 Порядку № 509).

З матеріалів справи слідує, що Акт інспекційного відвідування складено 18.02.2019, а, отже, зважаючи на викладені вище приписи чинного законодавства України, відповідачем прийнято постанови про накладення штрафу у визначений чинним законодавством строк.

Надаючи оцінку правомірності припису № ЗП574/570/АВ/П від 18.02.2019, винесеному за результатами інспекційного відвідування, суд зазначає наступне.

За визначенням п.23 Порядку № 295 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об`єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень (п.24 Порядку № 295).

Зі змісту припису № ЗП574/570/АВ/П від 18.02.2019 вбачається, що відповідач зобов`язав позивача, з метою усунення виявлених порушень, укласти трудові договори з найманими працівниками, без зазначення прізвищ, імен, по-батькові, посад, або інших ознак осіб, з якими слід укласти трудові договори. Кількості осіб, з якими слід укласти трудовий договір, в приписі також не вказано; проводити індексацію заробітної плати; виплачувати заробітну плату у визначені законодавством строки.

При цьому, як зазначалось вище, кількість осіб, які були фактично виявлені працівниками Управління Держпраці у Запорізькій області, відрізняється від кількості осіб, по яким відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем вимог ч.3 ст.24 КЗпП України.

Слід вказати, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення органом державного нагляду (контролю) конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Суд зазначає, що можливість повного та правильного виконання припису суб`єктом господарювання прямо залежить від чіткого визначення органом державного нагляду (контролю) конкретних заходів, які слід вчинити підконтрольному суб`єкту, якому адресований припис.

Вживання органом Держпраці загального посилання на норми чинного законодавства та загального формулювання вимог, які висуваються до суб`єкта господарювання, є неконкретизованим та призводить до неможливості виконати припис належним чином, що в подальшому створить умови для проведення позапланової перевірки виконання припису та притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності за його невиконання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що невиконання відповідачем законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості оскаржуваного припису як акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області строку проведення перевірки, оскільки пунктом 10 Порядку №295 визначено, що тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Водночас, в Акті інспекційного відвідування зазначено про його початок 08.02.2019 та закінчення 18.02.2019. Акт інспекційного відвідування №ЗП574/570/АВ складено 18.02.2019, тобто, в межах 10 днів.

Таким чином, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області вимог чинного законодавства при проведенні перевірки позивача за додержання законодавства про працю, враховуючи також те, що питання щодо порушення суб`єктом владних повноважень процедури інспекційного відвідування в частині перевищення строків проведення заходу державного нагляду ставиться суб`єктом господарювання саме на етапі інспекційного відвідування.

Однак, оскільки інспекційне відвідування фактично проведено, в результаті чого сформовано акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЗП574/570/АВ від 18.02.2019, то в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, дотримання якого перевіряється контролюючими органами.

Вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 13.02.2018 по справі № 804/5402/14.

Отже, суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення відповідачем порядку проведення інспекційного відвідування та оформлення відповідних документів, як підставу для скасування оскаржуваних постанов та припису, оскільки суб`єкт господарювання може поставити вказане питання саме на етапі проведення перевірки, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення державного контролю (нагляду) щодо себе.

Враховуючи вищевикладене, оскільки контролюючим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки, дії щодо проведення перевірки не є такими, що порушують права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України (постанови від 13.02.2018 по справі № К/9901/2403/18 та від 24 грудня 2010 у справі № 21-25а10) та Вищого адміністративного суду України (ухвала від 29.06.2017 року по справі № К/800/7629/17).

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що припис про усунення виявлених порушень №ЗП574/570/АВ/П від 18.02.2019, винесений головним державним інспектором праці Демченко A.B. щодо Приватного акціонерного товариства "Електротехнологія" та постанова про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС від 12.03.2019, винесена заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненком О.О. про накладання на Приватне акціонерне товариство "Електротехнологія штрафу у сумі 4882410,00 грн. є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

При цьому, постанови про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС від 12.03.2019 та №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ІП-3ФС від 12.03.2019 прийняті Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у відповідності та на виконання приписів чинного законодавства України.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що, відповідно, підлягають частковому задоволенню.

Доводи відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вищезазначеного.

Щодо заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 38000,00 грн. суд зазначає наступне.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15.05.2018 у справі №821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.

Судом встановлено, що 18.03.2019 ПрАТ "Електротехнологія" (Клієнт) укладено із Адвокатським об`єднанням "ЛЕГЕСІ" (Виконавець) Договір про надання правової допомоги №12/19. (а.с.194-196, т.4).

Згідно пункту 1 вказаного договору предметом даного Договору є надання Виконавцем усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

Відповідно до пунктів 4.1 Договору сторони погодили, що на визначення розміру гонорару впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару.

Згідно Додаткової угоди №1 від 18.03.2019 сторони погодили, що на виконання п.4.2. Договору №12/19 від 18.03.2019 розмір гонорару (вартість послуг) Виконавця складає 35000,00 грн. (а.с.198-199, т.4).

Пунктом 3.4 Додаткової угоди №1 від 18.03.2019 визначено, що Клієнт також бере на себе зобов`язання з оплати послуги Виконавця щодо участі в судових засіданнях у судах, виходячи із вартості послуги 2000,00 грн. за участь в одному судовому засіданні (один судодень).

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано: Договір про надання правової допомоги №12/19 від 18.03.2019, Додаткову угоду №1 від 18.03.2019, рахунок на оплату №1/12/19 від 18.03.2019, платіжне доручення №7484 від 18.03.2019, рахунок на оплату №2/12/19 від 10.05.2019, платіжні доручення від 10.05.2019 №7689 та від 15.05.2019 №7722, рахунок на оплату №3//12/19 від 21.05.2019 , платіжне доручення №7777 від 27.05.2019, Акт приймання-передачі від 12.04.2019 №1-12/19 послуг з правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №12/19 від 18.03.2019 та Додатковою угодою №1 від 18.03.2019, Акт приймання-передачі від 21.05.2019 №2-12/19 послуг з правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №12/19 від 18.03.2019 та Додатковою угодою №1 від 18.03.2019, Акт приймання-передачі від 22.05.2019 №3-12/19 послуг з правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №12/19 від 18.03.2019 та Додатковою угодою №1 від 18.03.2019, Акт приймання-передачі від 11.07.2019 №5-12/19 послуг з правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №12/19 від 18.03.2019 та Додатковою угодою №1 від 18.03.2019, Акт приймання-передачі від 11.07.2019 №6-12/19 послуг з правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №12/19 від 18.03.2019 та Додатковою угодою №1 від 18.03.2019 (а.с.194-212, т.4).

Разом з тим, представником позивача подано до суду детальний опис робіт (надання послуг) за договором, який складає:

- Опрацювання акта інспекційного відвідування ГУ Держпраці в Запорізькій від 18.02.2019, винесених за його результатами 12.03.2019 постанов № ЗП 574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС, № ЗП574/570/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС, № ЗП574/570/АВ/П/ПТ/ІП-3 ФС та припису від 18.02.2019 № ЗП574/570/А В/П, надання пропозицій щодо їх оскарження в судовому порядку - 3000,00 грн.;

- Збирання доказів, у тому числі направлення адвокатського запиту до ГУ Держпраці про надання інформації та документів, ознайомлення з матеріалами перевірки в ГУ Держпраці, вивчення первинної фінансово-господарської документації ПрАТ "Електротехнологія" - 5000,00 грн.;

- Аналіз правових позицій Верховного Суду, викладених у судових рішеннях щодо подібних правовідносин у справах з оскарження рішень органів Держпраці - 1000,00 грн.;

- Узгодження правової позиції з клієнтом - 1000,00 грн;

- Підготовка позовної заяви до Запорізького окружного адміністративного суду щодо визнання протиправними та скасування актів індивідуальної дії ГУ Держпраці в Запорізькій області - 6000,00 грн.;

- Підготовка додатків до вищевказаної позовної заяви, у тому числі формування письмових доказів якими позивач обґрунтовує свою позицію у спірних правовідносинах - 1000,00 грн.;

- Подання позовної заяви з додатками до суду - 500,00 грн.;

- Підготовка та подання 23.04.2019 уточненої позовної заяви по справі № 280/1658/19 на виконання ухвали Запорізького окружного суду від 16.04.2019 про залишення позову без руху - 3000,00 грн. ;

- Ознайомлення 10.05.2019 в Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя з матеріалами зведеного виконавчого провадження, відкритого на підставі оскаржуваних постанов про накладення штрафів ГУ Держпраці та отримання постанов Держвиконавця про відкриття ВП - 1000,00 грн.;

- Підготовка та подання до суду 10.05.2019 у справі № 280/1658/19 заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваних постанов про накладення штрафів - 3500,00 грн.;

- Підготовка та подання до суду 15.05.2019 у справі № 280/1658/19 заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного припису - 3500,00 грн.;

- Підготовка та подання клопотання в судовому засіданні від 21.05.2019 про продовження строку підготовчого розгляду справи - 500,00 грн.;

- Ознайомлення із відзивом відповідача в суді 21.05.2019 - 500,00 грн.;

- Аналіз отриманого відзиву відповідача на позовну заяву та формування правової позиції щодо наведених заперечень - 2000,00 грн.;

- Підготовка відповіді на відзив відповідача на позов від 03.06.2019 та подання вказаної заяви до суду та копії відповідачу - 3000,00 грн.;

- Аналіз отриманих письмових заперечень відповідача та формування правової позиції щодо наведених заперечень - 500,00 грн.;

- Участь у судових засіданнях по справі № 280/1658/19 21.05.2019 та 11.07.2019 двох представників позивача - адвокатів Свистуна О.В. та Моісеєнка Д.Ю. усього 2 години - 3000,00грн.

Зважаючи на надані докази, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки:

по-перше, послуги з опрацювання акта інспекційного відвідування ГУ Держпраці в Запорізькій від 18.02.2019, винесених за його результатами 12.03.2019 постанов № ЗП 574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС, № ЗП574/570/АВ/П/ПТ/МГ-2ФС, № ЗП 574/570/АВ/П/ПТ/ІП-3 ФС та припису від 18.02.2019 № ЗП574/570/А В/П, надання пропозицій щодо їх оскарження в судовому порядку (3000,00 грн.); збирання доказів, у тому числі направлення адвокатського запиту до ГУ Держпраці про надання інформації та документів, ознайомлення з матеріалами перевірки в ГУ Держпраці, вивчення первинної фінансово-господарської документації ПрАТ "Електротехнологія" (5000,00 грн.); аналіз правових позицій Верховного Суду, викладених у судових рішеннях щодо подібних правовідносин у справах з оскарження рішень органів Держпраці (1000,00 грн.); узгодження правової позиції з клієнтом (1000,00 грн.); підготовка позовної заяви до Запорізького окружного адміністративного суду щодо визнання протиправними та скасування актів індивідуальної дії ГУ Держпраці в Запорізькій області (6000,00 грн.); підготовка додатків до вищевказаної позовної заяви, у тому числі формування письмових доказів якими позивач обґрунтовує свою позицію у спірних правовідносинах фактично включаються в послугу підготовка та подання позовної заяви до суду (6000,00 грн.);

по-друге, послуги з ознайомлення із відзивом відповідача в суді 21.05.2019; аналіз отриманого відзиву відповідача на позовну заяву та формування правової позиції щодо наведених заперечень фактично включаються в послугу підготовка відповіді на відзив відповідача на позов від 03.06.2019 та подання вказаної заяви до суду та копії відповідачу (3000,00 грн.);

по-третє, представником позивача не надано суду належних доказів виконання послуг щодо підготовки та подання 23.04.2019 уточненої позовної заяви по справі № 280/1658/19 на виконання ухвали Запорізького окружного суду від 16.04.2019 про залишення позову без руху; ознайомлення 10.05.2019 в Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя з матеріалами зведеного виконавчого провадження, відкритого на підставі оскаржуваних постанов про накладення штрафів ГУ Держпраці та отримання постанов Держвиконавця про відкриття ВП; аналіз отриманих письмових заперечень відповідача та формування правової позиції щодо наведених заперечень;

по-четверте, як свідчать матеріали справи, судові засідання 21.05.2019 та 11.07.2019 проведені судом у письмовому провадженні без участі представників сторін.

Витрати ж на підготовку позовної заяви до Запорізького окружного адміністративного суду щодо визнання протиправними та скасування актів індивідуальної дії ГУ Держпраці в Запорізькій області (6000,00 грн.); підготовку відповіді на відзив відповідача на позов від 03.06.2019 та подання вказаної заяви до суду та копії відповідачу (3000,00 грн.); підготовку та подання до суду 10.05.2019 у справі № 280/1658/19 заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваних постанов про накладення штрафів (3500,00 грн.); підготовку та подання до суду 15.05.2019 у справі № 280/1658/19 заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного припису (3500,00 грн.); підготовку та подання клопотання в судовому засіданні від 21.05.2019 про продовження строку підготовчого розгляду справи (500,00 грн.) суд вважає співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, а, тому задовольняє заяву представника позивача про стягнення їх з відповідача на користь позивача.

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 40578,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 01.04.2019 №7533, № 7532, №7531, №7530 (а.с. 4-7 т.1, відповідно).

Таким чином, судовий збір у розмірі 21131 (19210,00 + 1921,00) грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 16500 (6000,00+3000,00+3500,00+3500,00+500,00) грн. 00 коп. підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8 - 10, 14, 90, 139, 143, 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнологія" (69065, м.Запоріжжя, вул. Електрозаводська, буд.3 ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд.25, ) про визнання протиправними та скасування припису від 18.02.2019 та постанов про накладення штрафу від 12.03.2019, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №ЗП574/570/АВ/П від 18.02.2019, винесений головним державним інспектором праці Демченко A.B. щодо Приватного акціонерного товариства "Електротехнологія".

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП/574/570/АВ/П/ПТ/ТД-1ФС від 12.03.2019, винесену заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненком О.О., якою на Приватне акціонерне товариство "Електротехнологія" накладено штраф у розмірі 4882410,00 за правопорушення законодавства про працю та зайнятість населення.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 21131 (двадцять одна тисяча сто тридцять одна) грн. 00 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 16500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнологія" (69065, м.Запоріжжя, вул.Електрозаводська, буд.3, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м.Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 25, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 07.08.2019.

Суддя І.В.Садовий