Справа № 480/1866/19
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2019 р. Справа №480/1866/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1866/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати неправомірними дії Шосткинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови визнання довідок, наданих йому Шосткинським казенним заводом «Зірка», про заробіток в зоні відчуження ЧАЕС № 88-ВГБ та № 333-ВГБ.
Свої вимоги мотивує тим, що він отримує пенсію за віком як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії з 03.12.2006р. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018р. у справі №818/1244/18 Шосткинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області було зобов`язано зробити перерахунок та виплату його основного пенсійного забезпечення у відповідності до п.2 ч.3 ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також перерахунок та виплату його додаткового пенсійного забезпечення за шкоду, заподіяну здоров`ю, у відповідності до ст.51 цього ж Закону, в розмірі 30% від мінімальної пенсії, з 02.01.2007р. Крім того, Шосткинське об`єднане УПФУ рішенням суду зобов`язано зробити перерахунок та виплату пенсійного забезпечення позивача за понаднормовий стаж, у відповідності до ч.2 ст.56 Закону № 796-XII, з 02.01.2007р. Проте, після того як позивач звернувся до управління Пенсійного фонду з вимогою виконати рішення суду, йому було повідомлено, що під час перевірки довідки про заробітну плату про обчислення пенсії від 22.03.2018р. №88-ВГБ, виданою Казенним підприємством Шосткинський казенний завод «Зірка», виявлено розбіжності з первинними документами, внаслідок чого виписали нову правильну довідку, в якій сума його заробітку безпідставно зменшилася з 1490крб. до 1122крб. В подальшому, позивач звернувся за поясненнями до службовців заводу з приводу раніше виданої довідки №88-ВГБ, які пояснили, що під час її перевірки Шосткинське об`єднане УПФУ протиправно відкинуло нарахування у розмірі 368крб., оскільки воно нараховане пізніше і начебто не входить до заробітку на Чорнобильській АЕС. Однак, вказана сума насправді є премією за роботу в зоні ЧАЕС в липні 1986 року. Тому на вимогу ОСОБА_1 казенним заводом йому видана ще одна довідка №333-ВГБ від 10.12.2018р., в якій суми заробітку за 1986 рік співпадають із сумами, вказаними у довідці №88-ВГБ від 22.03.2018р. Незважаючи на правильні суми заробітку, управління Пенсійного фонду відмовило у визнанні цих довідок дійсними, оскільки ним вже раніше перевірялася довідка про заробітну плату для обчислення пенсії №1911/ГБ від 05.12.2006р., яку за результатами перевірки рекомендовано переробити у зв`язку із частковою невідповідністю первинним документам та в якій суми заробітку за червень-серпень 1986 року аналогічні сумам, переліченим у довідках №88-ВГБ від 22.03.2018р. та №333-ВГБ від 10.12.2018р. Оскільки пунктом 6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку, то дії щодо відмови Шосткинського УПФУ у визнанні довідок №88-ВГБ від 22.03.2018р. та №333-ВГБ від 10.12.2018р., видані з урахуванням суми премії у розмірі 368крб. для обчислення пенсії, є протиправними.
Ухвалою від 31.05.2019р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
18.06.2019р. відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с.18), в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначаючи, що 11.02.2019 року провідним спеціалістом сектору контрольно-перевірочної роботи № 2 управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, відповідно до статей 44,64 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, та заяви суб`єкта господарювання про проведення перевірки з відома в.о. директора КП ШКЗ Зірка та в присутності в.о. головного бухгалтера КП ШКЗ Зірка, з питання достовірності та обгрунтованості видачі документів для призначення пенсії, наданих ОСОБА_1 . При перевірці особових рахунків за 1985-1990 роки виявлено розбіжності між нарахованою заробітною платою та даними, зазначеними в довідці № 1911 /І Б від 05.12.2006 року, про що складено акт перевірки достовірності та обгрунтованості відомостей, поданих для призначення (перерахунку) пенсій. Після проведення вищезазначеної перевірки КЗ ШКЗ Зірка на адресу Шосгкинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області було надано лист, про те, що довідку № 1911-ГБ від 05.12.2006 року вважати недійсною. Дійсною вважати довідку № 25-ВГБ від 12.02.2019 року. Додані ОСОБА_1 до позовної заяви довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, видані КП ШКЗ Зірка № 88-ВГБ від 22.03.2018 та № 333-ВГБ від 10.12.2018 року, є довідками, які були видані до проведення перевірки сектором контрольно-перевірочної роботи № 2 управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та до визнання недійсною довідки №1911 /ГБ від 05.12.2006 року, в якій сума заробітної плати за липень 1986 року ідентична сумі вказаної заробітної плати в довідках № 88-ВГБ від 22.03.2018 та№ 333-ВГБ від 10.12.2018 року. Виходячи з вищенаведеного, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, видані КП ШКЗ Зірка за № 88-ВГБ від 22.03.2018 та за № 333-ВГБ від 10.12.2018 року ОСОБА_1 , є також недійсними. Тому в задоволенні позовних вимог представник відповідача просить відмовити.
25.06.2019р. позивач надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.85), відповідно до якого Шосткинське об`єднане УПФУ протиправно зменшило йому суму заробітку у довідці та не виконує рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018р. у справі №818/1244/18 про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсійного забезпечення, в якій досліджувалися довідки №1911/ГБ від 05.12.2006р. та №88-ВГБ від 22.03.2018р. з правильними сумами заробітної плати.
Ухвалою суду від 25.06.2019р. розгляд справи вирішено проводити з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 10.07.2019р. на 11год.00хв.
10.07.2019р. представники сторін в судове засідання не з`явилися та ухвалою суду замінено відповідача у справі з Шосткинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області внаслідок реорганізації шляхом приєднання. Розгляд справи відкладено на 25.07.2019р. на 11год.00хв.
25.07.2019р. позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з наведених в ньому підстав.
Представник відповідача, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.110), в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Дослідивши матеріали справи, доводи, наведені сторонами у заявах по суті справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд частково задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.
Позивач з 03.12.2006р. отримує пенсію за віком відповідно статті 55 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796 XII, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Під час подачі заяви на призначення пенсії позивачем в тому числі була надана довідка про заробітну плату для обчислення пенсії № 1911/ГБ від 05.12.2006 року (а.с.19).
В подальшому, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018р. у справі №818/1244/18 Шосткинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області було зобов`язано зробити перерахунок та виплату ОСОБА_1 основного пенсійного забезпечення у відповідності до п.2 ч.3 ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також зробити перерахунок та виплату його додаткового пенсійного забезпечення за шкоду, заподіяну здоров`ю, у відповідності до ст.51 цього ж Закону, в розмірі 30% від мінімальної пенсії, з 02.01.2007р. Крім того, відповідача зобов`язано зробити перерахунок та виплату пенсійного забезпечення позивача за понаднормовий стаж, у відповідності до ч.2 ст.56 Закону № 796-XII, з 02.01.2007р. (а.с.13-16).
З метою забезпечення виконання вищевказаного рішення суду ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду, проте йому повідомили, що довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, видані йому КП ШКЗ Зірка за № 88-ВГБ від 22.03.2018 та за № 333-ВГБ від 10.12.2018 року (а.с.5-6), є недійсними, оскільки в них сума заробітної плати за липень 1986 року ідентична сумі заробітної плати, зазначеної у довідці № 1911 /ГБ від 05.12.2006 року (а.с.39), яка також є недійсною.
Зокрема, як вбачається з копії акту (а.с.81), 11.02.2019 року провідним спеціалістом сектору контрольно-перевірочної роботи №2 управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, відповідно до статей 44,64 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, та заяви суб`єкта господарювання проведено перевірку з відома в.о. директора КП ШКЗ Зірка та в присутності в.о. головного бухгалтера КП ШКЗ Зірка з питання достовірності та обґрунтованості видачі документів для призначення пенсії, наданих гр. ОСОБА_1 .
Так, під час перевірки особових рахунків за 1985-1990 роки виявлено розбіжності між нарахованою заробітною платою та даними, зазначеними в довідці №1911 /ГБ від 05.12.2006 року, внаслідок чого довідку рекомендовано переробити в найкоротший термін, привести дані для перерахунку пенсії у відповідність до первинних документів.
Після проведення перевірки КЗ ШКЗ Зірка на адресу Шосткинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області було надано лист про те, що довідку №1911-ГБ від 05.12.2006 року вважати недійсною. Дійсною вважати довідку № 25-ВГБ від 12.02.2019 року (а.с.83-84).
З приводу вищевикладеного суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. N 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
За змістом підпункту 3 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (пункт 2.10 Розділу ІІ Порядку №22-1).
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати довідкою про заробітну плату, виданою за формою, наведеною у додатку 1 до Порядку №22-1.
Згідно з формою, затвердженою додатком 1 до цього Порядку, така довідка про заробітну плату повинна містити: назву первинних документів та їх адресу місцезнаходження, а також посилання про згоду на проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у довідці.
Пунктом 4.1 Порядку №22-1 передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Відповідно до пункту 4.2 Розділу ІV Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Отже, як слідує із вищенаведених норм законодавства, перевірка обґрунтованості виданих підприємствами та організаціями документів, що підтверджують суму заробітної плати, має проводитися органом, що призначає пенсію, в тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії та подання додаткових документів, передбачених законодавством, вимагаючи їх належного оформлення.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що разом із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 02.01.2007р. (а.с.29-30) позивачем подано довідку про заробітну плату про обчислення пенсії №1911-ГБ від 05.12.2006 року (а.с.39), в якій містяться всі необхідні відомості, вказані суми заробітку з розшифруванням за період з липня 1985р. до грудня 1990р., видану Казенним підприємством Шосткинський казенний завод «Зірка».
При цьому, як вбачається з матеріалів пенсійної справи, під час приймання документів орган, що призначав пенсію, не висловлював жодних зауважень з приводу відсутності певних документів, які необхідно подати позивачу, чи їх неправильного оформлення, а також не вимагав у тримісячний строк з дня подання заяви у підприємства, де працював позивач, чи у його правонаступника додаткових документів, як і не перевіряв обґрунтованість видачі довідки №1911-ГБ, на підставі якої в подальшому ОСОБА_1 отримував 12 років поспіль пенсійні виплати.
З приводу перелічених вище розбіжностей слід відмітити, що пунктом 6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.
Отже, 368крб. є премією за роботу в зоні ЧАЕС в липні 1986 року, а тому має входити до заробітку позивача і враховуватися під час призначення (перерахунку) пенсії.
Щодо довідки №88-ВГБ від 22.03.2018р., яка містилася всі необхідні відомості згідно з формою, затвердженого додатком 1 до Порядку №22-1 (а.с.5), суд зазначає, що всупереч вимог пункту 4.2 Розділу ІV Порядку №22-1 перевірка достовірності та обґрунтованості відомостей, поданих для призначення (перерахунку) пенсій, у даному випадку не проводилася. Таким чином, відповідність сум заробітної плати позивача, вказаних у цій довідці, із сумами, вказаними у довідці №1911/ГБ від 05.12.2006р., без проведення перевірки не тягне за собою визнання її недійсною.
За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Керуючись частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Зокрема, статтею 1 Першого протоколу Конвенції передбачено: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів".
У справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що дії державного органу у спірних правовідносинах не відповідають принципу "належного урядування", оскільки перевірка правильності сум заробітку, вказаних у довідці №1911/ГБ від 05.12.2006р. під час звернення позивача за призначенням пенсії не проводилося, що спричинило через тривалий проміжок часу зменшення розміру пенсійних виплат позивача за наявності у нього на те законних і правомірних очікувань.
Так, у справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» Європейським судом з прав людини визначено, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.
Отже, «законні очікування - це очікування можливості (ефективного) здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями відповідного права. Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань».
При цьому, в своєму рішенні у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд» та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати таке рішення дійсним та розраховувати на певний стан речей.
Зокрема, виплата пенсії позивачу на підставі довідки №1911-ГБ від 05.12.2006р. протягом 12 років поспіль без жодних сумнівів і зауважень щодо правильності її оформлення і відповідності первинним документам з боку органу державної влади створило у ОСОБА_1 , який подав у 2007 році всі необхідні документи для призначення йому пенсії, очікування щодо певного стану речей (у майбутньому), яких можна вважати складовою частиною власності (розміру належного пенсійного забезпечення, що не буде зменшено в подальшому).
Як висновок, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про те, що дії щодо відмови управління Пенсійного фонду у визнанні довідки №88-ВГБ від 22.03.2018р., виданої йому Шосткинським казенним заводом «Зірка», про заробіток в зоні відчуження ЧАЕС, є протиправними, оскільки перевірка достовірності відомостей, що в ній містяться, не проводилася; суми премії у розмірі 368крб. за роботу в зоні ліквідації наслідків Чорнобильської ЕАС правомірно були враховані в ній у заробіток позивача; а суми заробітку відповідали довідці №1911/ГБ, на підставі якої ОСОБА_1 12 років виплачувалася пенсія за віком відповідно статті 55 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796 XII.
Тому підстави не враховувати цю довідку відсутні.
Крім того, статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-XII встановлена відповідальність за достовірність даних і документів, виданих для оформлення пенсії: органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Отже, наслідки видачі недостовірних документів або документів, оформленими з помилками, що впливають на визначення розміру пенсії (а.с.21), за змістом чинного законодавства повинні нести саме підприємства та організації, які їх видали, а не пенсіонер, якщо з його боку відсутні зловживання в результаті подання документів з явно неправильними відомостями.
Фактів зловживання ОСОБА_1 під час звернення із заявою про призначення пенсії під час розгляду справи судом встановлено не було.
Відповідно до ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки, приймаючи до уваги той факт, що суми заробітку у довідках №88-ВГБ від 22.03.2018р. та за №333-ВГБ від 10.12.2018р. є ідентичними, то достатнім та ефективним засобом захисту порушених прав позивача у даному випадку буде визнання протиправними дій Шосткинського об`єднаного УПФУ щодо відмови у визнані довідки №88-ВГБ від 22.03.2018р.
Тому в задоволенні позовної вимоги в іншій частині слід відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Шосткинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у визнанні довідки від 22.03.2018р. №88-ВГБ , виданої ОСОБА_1 Казенним підприємством "Шосткинський казенний завод "Зірка", про заробітну плату для обчислення пенсії.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.07.2019 р.

Суддя О.О. Осіпова