Справа № 440/1732/19
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1732/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління з координації та контролю за виплатою пенсій, Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

16.05.2019 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління з координації та контролю за виплатою пенсій, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Великобагачанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на те, що позивач є пенсіонером, внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку у Великобагачанському ОУПФ Полтавської області та одержує пенсію по інвалідності. Проте пенсійний орган в червні 2018 року та вересні 2018 року не здійснив виплату пенсії по інвалідності з підстав, не передбачених статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач вважає такі дії незаконними, оскільки вони порушують його право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №440/1732/19, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 залучено Великобагачанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області до участі у справі в якості співвідповідача.

02.07.2019 до суду надійшов відзив Великобагачанського ОУПФ Полтавської області (а.с.44-48), у якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що пенсія позивачу з 01.06.2018 була тимчасово призупинена управлінням координації та контролю за виплатою пенсії ГУ ПФУ в Полтавській області в автоматизованому порядку до з`ясування обставин. 04.06.2018 до Великобагачанського ОУПФ Полтавської області надiйшов електронний лист управління координації та контролю за виплатою пенсії ГУ ПФУ в Полтавській області вiд 04.06.2018 № 314/04.6-22 щодо надання спискiв внутрiшньо перемiщених осiб, по яких наявна iнформацiя про тривалу вiдсутнiсть (понад 60 днiв) за мiсцем проживання. У зв`язку із зазначеним, 05.06.2018 Великобагачанським ОУПФ Полтавської області до Управління соціального захисту населення Шишацької РДА було направлено лист щодо проведення перевірки інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) за місцем проживання ОСОБА_1 . На пiдставi листа вiд 06.06.2018 № 01-15/1636-02 щодо пiдтвердження факту знаходження позивача по мiсцю тимчасового проживання, нарахування пенсiї позивачу вiдновлено з липня 2018 року. Крім того, виплата була тимчасово призупинена з 01.09.2018, оскільки надійшла інформація від Мiнiстерства фiнансiв України, вiдповiдно до Порядку здiйснення верифікації та монiторингу достовiрностi iнформацiї, поданої фiзичними особами для нарахування та отримання соцiальних виплат, пiльг, субсидiй, пенсiй, заробiтної плати, iнших виплат, що здiйснюються за рахунок державного та мiсцевого бюджетiв, коштiв Пенсiйного фонду, фондiв загальнообов`язкового державного соцiального страхування, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України № 136 вiд 18.02.2016, iнформацiї, що дає пiдстави для скасування дiї довiдки внутрiшньо перемiщеної особи, а саме (щодо факту перетину кордону внутрiшньо перемiщеними особами, що перебувають на облiку по Полтавськiй областi, якi виїхали за межi територiї, контрольованої українською владою та вiдсутнi за фактичним мiсцем проживання бiльше 60 днiв: в тому числi i щодо позивача, з рекомендацiєю зупинення або припинення державних виплат. За заявою позивача від 07.09.2018 та згідно листа Управління соціального захисту населення Шишацької РДА від 11.09.2018 №01-15/3209-02 щодо підтвердження факту знаходження позивача по місцю тимчасового проживання, нарахування пенсії позивачу відновлено з жовтня 2018 року. Суми коштів, які не виплачені позивачу за минулий період (червень та вересень 2018 року) в загальному розмірі 2904,00 грн обліковані та будуть виплачені після прийняття окремого Порядку, як передбачено пунктом 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365.

03.07.2019 до суду надійшов відзив Управління з координації та контролю за виплатою пенсій (а.с.112), у якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог до Управління, оскільки належним відповідачем у даній справі є Великобагачанське ОУПФ Полтавської області.

29.07.2019 позивач надав до суду уточнену позовну заяву (а.с.138-144), в якій просить: зобов`язати Великобагачанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (Шишацький сектор обслуговування громадян) нарахувати та виплатити пенсію по інвалідності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за червень 2018 року в розмірі 1452 грн та вересень 2018 року в розмірі 1452 грн негайно після проголошення судового рішення.

Сторони у судове засіданні не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач на надав до суду заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) є пенсіонером по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_2 (а.с.10 зворотній бік).

Згідно довідки від 23.10.2014 № ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території в Полтавську область, Шишацький район, с. Великий перевіз, буд.8 (а.с.11).

04.09.2014 позивач звернувся до Великобагачанського ОУПФ Полтавської області із заявою про призначення/перерахунок пенсії (взяття на облік) (а.с.50).

Розпорядженням від 04.09.2014 №118 Великобагачанське ОУПФУ призначило ОСОБА_1 пенсію по інвалідності (а.с.52).

У подальшому, 04.06.2018 до Великобагачанського ОУПФ Полтавської області надiйшов електронний лист управління координації та контролю за виплатою пенсії ГУ ПФУ в Полтавській області вiд 04.06.2018 № 314/04.6-22 щодо надання спискiв внутрiшньо перемiщених осiб, по яких наявна iнформацiя про тривалу вiдсутнiсть (понад 60 днiв) за мiсцем проживання (а.с.53-54).

У зв`язку з надходженням вказаної інформації, з 01.06.2018 було тимчасово призупинено виплату пенсії в автоматизованому порядку до з`ясування обставин.

05.06.2018 Великобагачанським ОУПФ Полтавської області до Управління соціального захисту населення Шишацької РДА було направлено лист щодо проведення перевірки інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) за місцем проживання ОСОБА_1 .

На пiдставi листа вiд 06.06.2018 № 01-15/1636-02 (а.с.55-56) щодо пiдтвердження факту знаходження позивача по мiсцю тимчасового проживання, нарахування пенсiї позивачу вiдновлено з липня 2018 року (а.с.57).

04.09.2018 до Великобагачанського ОУПФ Полтавської області надійшов електронний лист Мiнiстерства фiнансiв України №491/04.6-22. (а.с.58-59). У вказаному листі зазначено, що вiдповiдно до Порядку здiйснення верифікації та монiторингу достовiрностi iнформацiї, поданої фiзичними особами для нарахування та отримання соцiальних виплат, пiльг, субсидiй, пенсiй, заробiтної плати, iнших виплат, що здiйснюються за рахунок державного та мiсцевого бюджетiв, коштiв Пенсiйного фонду, фондiв загальнообов`язкового державного соцiального страхування, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України № 136 вiд 18.02.2016, iнформацiї, що дає пiдстави для скасування дiї довiдки внутрiшньо перемiщеної особи, а саме (щодо факту перетину кордону внутрiшньо перемiщеними особами, що перебувають на облiку по Полтавськiй областi, якi виїхали за межi територiї, контрольованої українською владою та вiдсутнi за фактичним мiсцем проживання бiльше 60 днiв: в тому числi i щодо позивача, з рекомендацiєю зупинення або припинення державних виплат.

Виплата пенсії з 01.09.2018 була призупинена в автоматизованому порядку до з`ясування обставин.

07.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про продовження виплати пенсії (а.с.60)

За заявою позивача від 07.09.2018 та згідно листа Управління соціального захисту населення Шишацької РДА від 11.09.2018 №01-15/3209-02 (а.с.61-62) щодо підтвердження факту знаходження позивача по місцю тимчасового проживання, нарахування пенсії позивачу відновлено з жовтня 2018 року (а.с.63).

Позивач, не погодившись з припиненням виплати йому відповідачем пенсії, звернувся до суду з даним позовом

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд приходить до таких висновків.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як слідує з матеріалів справи, з червня 2018 року та з вересня 2018 року позивачу призупинено виплату відповідачем пенсії по інвалідності відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365, та на підставі інформації, що надійшла від управління з координації та контролю за виплатою пенсій ГУ ПФУ в Полтавській області (лист від 04.06.2018 №314/04.6-22) та Міністерства фінансів України (лист від 04.09.2019 №491/04.6-22).

У відзиві на позов відповідач обґрунтовує свою позицію з посиланням на Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 №1706-VІІ (далі - Закон №1706-VII) та постанову Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (далі - Постанова №365).

Відповідно до статті 7 Закону №1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

У пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2017 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Постанова № 637) встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 №509.

Згідно з пунктом 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 (далі - Порядок №509) у день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу. У випадках, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, уповноважений орган зобов`язаний розглянути заяву протягом 15 робочих днів та прийняти рішення про видачу довідки або відмову в її видачі. Довідку отримує кожна дитина, в тому числі та, що прибула без супроводження батьків, законного представника, а також дитина, яка народилася у внутрішньо переміщеної особи. Довідка діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20 червня 2016 р., яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону.

Матеріали справи містять видану ОСОБА_1 довідку від 23.10.2014 № про взяття його на облік як внутрішньо переміщену особу з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1 (а.с.11, 92).

Відповідно до статті 12 Закону №1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження скасування чи припинення дії довідки від 23.10.2014 №.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" від 08.06.2016 №365 (далі - постанова №365) затверджені Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок №1) та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (далі - Порядок №2).

Відповідно до підпункту 2 пункту 12 Порядку №2 соціальні виплати припиняються у разі встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

За приписами пунктів 6-7 Порядку №2 за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з`явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

Представник робочої групи протягом одного робочого дня передає акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї відповідному структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

У разі коли внутрішньо переміщена особа протягом трьох робочих днів не з`явилася до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, такий підрозділ надсилає їй рекомендованим листом повторне повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з`явитися для проходження фізичної ідентифікації.

З відзиву на позовну заяву та наявних в матеріалах справи документів слідує, що Управлінням соціального захисту населення Шишацької РДА було здійснено обстеження місця проживання ОСОБА_1 , про що складено акти обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (а.с.56,62). У вказаних актах зазначено про підтвердження факту знаходження позивача по місцю тимчасового проживання.

Суд вважає за доцільне зазначити, що право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058-ІV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини першої статті 49 Закону №1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. N25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд зауважує, що зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, з аналізу положень норм Закону №1058-ІV слідує, що виплата пенсії особі припиняється виключно на підставі рішення територіального органу Пенсійного фонду або за рішенням суду, з підстав, визначених частиною першою статті 49 цього Закону.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав, визначених у статті 49 Закону №1058-ІV, для припинення позивачеві виплати пенсії.

Конституційний Суд України у рішенні від 07.10.2009 № 25-рп/2009 зауважив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У цьому рішенні Конституційного Суду України застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов`язане з місцем проживання людини.

Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території. У контексті справи, що розглядається, правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Слід також зазначити, що вимоги статті 49 Закону №1058-ІV є пріоритетними поряд з вимогами, встановленими постановами Кабінету Міністрів України, якими врегульовано окремі питання обліку та соціального забезпечення вимушених переселенців.

Вказані підзаконні нормативні акти не є законами, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 №8 роз`яснено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

З вищевикладеного слідує, що Великобагачанське ОУПФ Полтавської області безпідставно призупинило виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в червні та вересні 2018 року.

Зі змісту довідки відповідача від 26.06.2019 №154/09 (а.с.107) слідує, що обліковані в органі Пенсійного фонду, однак не виплачені, пенсійні кошти ОСОБА_1 за період: червень 2018 року та вересень 2018 року складають 2904,00 грн.

Пенсійний орган пов`язує можливість виплати вказаних коштів позивачу лише в результаті прийняття окремого порядку, як передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365.

Судом не заперечується та обставина, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", а саме, пункт 15 викладено в такій редакції: "Орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.", а пункт 18 доповнено реченням такого змісту: "Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України."

Разом з тим, на переконання суду, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Судом встановлено, що жодних змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою не приймалось.

Відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Таким чином, приписи постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №335, якими внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" не можуть бути застосовані до даних правовідносин, оскільки відповідних змін у Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зазначено" внесено не було.

У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява №38722/02) Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Враховуючи, що під час розгляду справи суд дійшов висновку про безпідставність призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, а також зважаючи на те, що розмір такої пенсії нарахований, суд доходить висновку, що належним та ефективним способом відновлення права позивача на отримання гарантованої державою пенсії буде стягнення з Великобагачанського ОУПФ Полтавської області на користь ОСОБА_1 нарахованої за період: з 01.06.2018 по 30.06.2018 та з 01.09.2018 по 30.09.2018, однак невиплаченої пенсії в сумі 2904,00 грн.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі пункту 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, яким закріплено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, рішення суду слід звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління з координації та контролю за виплатою пенсій (вул. Ціолковського, 47, кім. 512, м. Полтава, Полтавська область, 36000), Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, 73, смт. Велика Багачка, Полтавська область, 38300, ), про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Стягнути з Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, 73, смт. Велика Багачка, Полтавська область, 38300, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) нараховану, але невиплачену пенсію по інвалідності за період: з 01.06.2018 по 30.06.2018 та з 01.09.2018 по 30.09.2018 у розмірі 2904,00 (дві тисячі дев`ятсот чотири гривні).

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині присудження виплат позивачу пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Головуючий суддя Г.В. Костенко