Справа № 520/2810/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Бадюков Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р. Справа № 520/2810/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БАВАРИЯ МОТОРС" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2019, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.05.19 по справі № 520/2810/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАВАРИЯ МОТОРС"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкових вимог,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю БАВАРИЯ МОТОРС (далі по тексту - ТОВ БАВАРИЯ МОТОРС, позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДФС, відповідач), в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати:

- податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 22.12.2018 р. на суму 455662, 54 грн.;

- податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №19912-57 від 18.02.2019 року на суму 3987,25 грн.;

- податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №37644 від 06.03.2019 року на суму 3987,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковий орган невірно розрахував граничні терміни реєстрації податкових накладних, тому сума штрафу є невірною. Крім того, вказані в акті перевірки податкові накладні були виписані не платникам ПДВ та не підлягали наданню отримувачу (покупцю), а тому позивач звільняється від застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію таких податкових накладних.

Також, вважаючи, що податкові вимоги є незаконними позивач зазначив, що товариство оскаржувало податкове повідомлення-рішення № від 22.12.2018р. в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України і за результатами процедури адміністративного оскарження ДФС України залишило його без змін. Рішення про результати розгляду скарги №10841/6/99-99-11-06- 01-25 від 06.03.2019 р. ТОВ «БАВАРИЯ МОТОРС» отримало 12.03.2019 року. Після цього, ТОВ «БАВАРИЯ МОТОРС» звернулося до суду з позовною заявою про скасування податкового повідомлення - рішення № від 22.12.2018р. на суму 455 662, 54 грн., а отже в силу приписів ст. 56 ПКУ грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю БАВАРИЯ МОТОРС до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкових вимог залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

На підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Бавария Моторс» з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за травень 2018 р., за липень 2018р., за серпень 2018 р., за вересень 2018 р. та за жовтень 2018 р., за результатами якої складено акт «Про результати камеральної перевірки ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БАВАРИЯ МОТОРС" (п.н. 39547470) з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за травень 2018 р. за липень 2018р. за серпень 2018 р. за вересень 2018 р. за жовтень 2018 р.» № 17414/20-40-12-14-18/39547470 від 29.11.2019 р. (а.с.13-15).

Згідно висновку акту перевірки № 17414/20-40-12-14-18/39547470 від 29.11.2019 р., дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено абз.11 п. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями. Відповідальність платника передбачена абзацом другим пункту 120-1.1 ст. 120-1 розділу ІІ Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями.

10.12.2018 року позивачем було подано заперечення на акт перевірки за вих. № 180, висновки якого листом ГУ ДФС від 20.12.2018 року № 53290/10/20-40 57-05-26 були залишені без змін (а.с. 16-18, 19-21).

Листом № 53009/10/20-40-57-05-26 від 19.12.2018 року «Про внесення змін до акту камеральної перевірки» ГУ ДФС повідомило позивача про внесення змін до вказаного акту по податковим накладним №№ 112, 286, 228, 207, 288, 226, 15, 28, 73, 36, у зв`язку виправленням технічних помилок (а.с. 130 - 131).

На підставі акту перевірки, з урахуванням внесених змін, відповідачем було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 22.12.2018 р. на загальну суму 455662, 54 грн., а саме - про:

- застосування штрафу за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 3 713 187, 18 грн. у розмірі 10% на суму 371 318, 75 грн.;

- застосування штрафу за затримку реєстрації податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 1718, 93 грн. у розмірі 20% на суму 343, 79 грн.;

- застосування штрафу за затримку реєстрації податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 280 000 , 00 грн. у розмірі 30 % у сумі 84000, 00 грн. (а.с. 8).

ТОВ «БАВАРИЯ МОТОРС», не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № від 22.12.2018р. скористалось правом адміністративного оскарження та подало до Державної фіскальної служби України скаргу (а.с. 22-23).

ДФС України рішенням від 06.03.2019 року № 10841/6/99-99-11-06-01-25 залишило без змін податкове повідомлення-рішення № від 22.12.2018р., а скаргу-без задоволення (а.с. 26).

Вважаючи протиправними податкове повідомлення - рішення № від 22.12.2018 р., податкову вимогу №19912-57 від 18.02.2019 року та №37644 від 06.03.2019 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення і податкових вимог є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац 4 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Абзацом 14 п. 201.10 цієї ж статті передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу у відповідному розмірі.

Наведене правове регулювання спірних правовідносин дозволяє зробити висновок, що тільки сукупність таких умов як складення податкової накладної, що не надається отримувачу, і за наслідками операції, звільненої від оподаткування або оподатковуваної за нульовою ставкою, є підставою для звільнення від сплати штрафу.

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, до графи 8 податкових накладних вноситься код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Під час розгляду справи встановлено, що податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), містять код ставки податку на додану вартість «20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

За таких обставин висновок суду першої про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Посилання апелянта на рішення Окружного адміністративного суду від 20.02.2019 по справі № 640/18509/18, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно положень ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права мають враховуватись виключно висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправними та скасування податкових вимог відповідача у зв`язку із неузгодженістю суми штрафних санкцій, зазначених у податковому повідомленні рішенні № від 22.12.2018р. на суму 455 662, 54 грн. колегія суддів зазначає наступне.

За приписами п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п. 56.15 ст. 56 ПК України визначено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Згідно з вимогами п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті (п.п. 56.19 ст. 56 ПК України).

Таким чином, податкові зобов`язання платника податків, визначені у рішеннях контролюючим органом є неузгодженими у разі оскарження рішення контролюючого органу у адміністративному або судовому порядку.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області прийняті щодо позивача податкові вимоги №19912-57 від 18.02.2019 на суму 3987,25 грн. та №37644 від 06.03.2019 на суму 3987,25 грн. з податку на додану вартість.

Як вбачається з листа відділу погашення боргу Київського управління ГУ ДФС у Харківській області №284/20-40-57-07-21 від 07.05.2019, у ТОВ «БАВАРИЯ МОТОРС» станом на 30.01.2019 р. виник податковий борг з податку на додану вартість у сумі 3 987 грн. 25 коп. на підставі самостійно поданої податкової декларації № від 21.01.2019 р., який було погашено 25.02.2019 р.

Станом на 01.03.2019 р. у ТОВ «БАВАРИЯ МОТОРС» виник податковий борг з податку на додану вартість у сумі 3 987 грн. 25 коп. згідно самостійно поданої податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.02.2019 р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені обставини спростовують твердження позивача про неузгодженість сум через оскарження ним податкового повідомлення рішення № від 22.12.2018р., яким до позивача застосовано штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, оскільки податкові вимоги №19912-57 від 18.02.2019 та №37644 від 06.03.2019 не мають відношення до податкового повідомлення-рішення № від 22.12.2018 р.

За приписами п. 60.1. ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: 60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; 60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; 60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; 60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; 60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

З матеріалів справи вбачається, що податкові вимоги Головного управління ДФС у Харківській області №19912-57 від 18.02.2019 та №37644 від 06.03.2019 відкликано, оскільки за даними ІТС "Податковий блок", станом на 03.05.2019 податковий борг у ТОВ "БАВАРИЯ МОТОРС" відсутній, про що свідчить лист відділу погашення боргу Київського управління Головного управління ДФС у Харківській області (а.с. 168) та лист Головного управління ДФС у Харківській області №15793/10/20-40-57-07-18 від 29.03.2019 р., направлений на ім`я директора ТОВ «БАВАРИЯ МОТОРС» (а.с. 167).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БАВАРИЯ МОТОРС" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 по справі № 520/2810/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов