Справа № 274/4138/18
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 274/4138/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

30 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати незаконними дії відповідача щодо суттєвого зменшення розміру пенсії шляхом неврахування районного коефіцієнта для обчислення розміру пенсії за віком;

- зобов`язати відповідача врахувати періоди роботи з 20.04.1078 по 29.09.1984, як трудовий стаж у районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за два роки, у відповідність до районного коефіцієнту 2.0 та згідно трудової книжки та наданих довідок;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії з 05.10.2017 року із застосуванням районного коефіцієнта за роботу на Півночі, у відповідність до наданих довідок.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив що судом першої інстанції, при винесенні рішення не враховано п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року №148 де при обчисленні стажу, зарахування 1 року за 2 роки роботи було можливе лише по 01.03.1960 року, а після 01.03.1960 року зараховується лише за один рік і шість місяців роботи.

Окрім того, для отримання права на пільги, передбачені вищевказаною статтею, особа повинна укласти строковий трудовий договір. Позивачем доказів укладання строкового трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі не надано.

Таким чином, зарахування судом першої інстанції одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за два роки роботи при обчисленні стажу, що надає право на отримання пенсії за віком у відповідності до районного коефіцієнту 2,0 неможливо, враховуючи норми чинного законодавства є порушенням норм матеріального права, оскільки це суперечить постанові Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року №148, Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року, Указу Президії Верховної Ради РСР від 26.09.1967 року.

Крім того, відповідачем зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги, що факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі містить розбіжності між трудовою книжкою № АТ НОМЕР_1 та довідкою №1206 від 24.08.2017 року, а тому даний період роботи позивача являється спірним і зарахування вказаного стажу в пільговому обчисленні, у відповідності до районного коефіцієнту 2,0 є неможливим.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 03.10.2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

Позивач вважає, що під час нарахування пенсії відповідачем не зараховано період роботи в районах Крайньої Півночі з 20.04.1978 по 29.09.1984 року, у зв`язку з чим він звернувся до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови відповідача щодо зарахування стажу роботи позивача в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в період з 20.04.1978 по 29.09.1984 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" період роботи до 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії.

Відповідно до підпункту "б" пункту 7 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Таким чином, трудова книжка та довідки є належними документами, що підтверджують роботу позивача у в районах Крайньої Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967 року.

Аналізуючи доводи апелянта щодо правомірності їх дій при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів трудової книжки НОМЕР_2 , ОСОБА_2 з 11.04.1978 року працював мотористом на кар`єрі Об`єднання "Якут золото" та впродовж до 1984 року переводився на різні посади. З 29.04.1984 року звільнився за власним бажанням. В подальшому позивачем було змінено прізвище з ОСОБА_3 на Йохансон.

Окрім того, на підтвердження факту роботи в районах Крайньої Півночі позивачем до матеріалів справи надано довідку Муніципального архіву Усть-Янського району від 06.07.2017 року, видану ОСОБА_2 . Зі змісту довідки встановлено виплачені суми заробітної плати за роботу на кар`єрі "Омчикандя" Депутатського ГОКа об`єднання "Якутзолото" впродовж 1978-1984 років. Вказано, що Усть-Янський район Республіки Саха територіально відноситься до районів Крайньої Півночі з районним коефіцієнтом 2,0.

Листом від 24.08.2017 року Муніципальний архів Усть-Янського району на запит Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області підтвердив факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі в період з 20.04.1978 по 29.09.1984 року та повідомив, що трудові договори кар`єра "Омчикандя" в архів не здавались.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.06.2018 року у справі №173/637/17, від 03.07.2018 року у справі № 302/662/17-а, від 25.09.2018 року у справі №554/1723/17, від 24.01.2019 року у справі № 184/665/17, від 10.01.2019 року у справі №352/1612/15а.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта щодо відсутності трудового договору та розбіжностей між трудовою книжкою та довідкою №1206, як на підставу для не зарахування оскаржуваних періодів роботи для пільгового обчислення стажу роботи, набутого у районах Крайньої Півночі, оскільки відомості, які містяться в трудовій книжці та довідках, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі є достатніми підставами для зарахування додаткового пільгового стажу роботи позивача і здійснення перерахунку пенсії .

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 "Про порядок застосування указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Водночас, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка Муніципального архіву Усть-Янського району від 06.07.2017 року, видана ОСОБА_2 , зі змісту довідки встановлено виплачені суми заробітної плати за роботу на кар`єрі "Омчикандя" Депутатського ГОКа об`єднання "Якутзолото" впродовж 1978-1984 років, яка підтверджує факт роботи позивача у спірні періоди на вищевказаному підприємстві, а тому вказані доводи відповідача є безпідставними, оскільки надання такої довідки узгоджується з вищенаведеними правовими положеннями.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про неможливість зарахувати до стажу роботи позивача період з 20.04.1978 по 29.09.1984 року, оскільки з матеріалів справи слідує, що факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі у період з 20.04.1978 по 29.09.1984 року підтверджується даними трудової книжки НОМЕР_2 , у зв`язку з чим відсутні підстави для не зарахування вказаного періоду до стажу роботи позивача.

У зв`язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії відповідача щодо неврахування при призначені пенсії стажу роботи позивача в спірний період роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні є протиправними.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 31 липня 2019 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.