Справа № В/851/4/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2019 р.Справа № В/851/4/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 року по справі № 818/1791/18
за позовом ОСОБА_1

до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та дискримінаційними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) до звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі по тексту відповідач, Сумське ОУПФУ, управління) в якому просив суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язати відповідача відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" здійснити з 01.10.2017 перерахунок ОСОБА_1 пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017 до моменту здійснення перерахунку, визнати дискримінаційними дії відповідача при вирішенні звернення ОСОБА_1 від 26.03.2018 щодо перерахунку пенсії.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19 червня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" здійснити з 01.10.2017 перерахунок ОСОБА_1 пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017 до моменту здійснення перерахунку.

В задоволенні вимог в частині визнання дій при вирішенні звернення дискримінаційними відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018р. апеляційну скаргу Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області задоволено. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 по справі № 818/1791/18 скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та дискримінаційними, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

02.05.2019 р. (через засоби поштового зв`язку) позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018р., у зв`язку з виключними обставинами, в обґрунтування якої вказав, що Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (справа № 3-14/2019(402/19, 1737/19)) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Просить скасувати Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду у справі № 818/1791/18 від 17 жовтня 2018 року. Прийняти нове судове рішення у формі Постанови яким задовольнити у повному обсязі заявлені позивачем позовні вимоги.

Крім того, до суду надійшли уточненні пояснення до заяви про перегляд постанови у зв`язку з виключними обставинами в обґрунтування наявності вищезазначених обставин для перегляду постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018р.

Також від позивача, до суду надійшли "повторні клопотання", в яких просить суддю доповідача уважно в повному обсязі прочитати апеляційну скаргу включно з уточненими поясненнями і на підставі доводів викладених зробити доповідь іншим суддям призначеної колегії суддів та в разі потреби вивчити матеріали справи № В/851/10/19 включно з технічним записом судового засідання 10 липня 2019 року. Також просить вийти за межі доводів зазначених в апеляційній скарзі, застосувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини - рішення Європейського суду з прав людини у справі Беян проти Румунії ( №.30658/05), звернутися у порядку Протоколу № 16 до Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» до Європейського суду з прав людини для тлумачення і застосування ст. 2, ст. 14 , ст. 1 Першого Протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», застосувати норми статті 6, статті 7 КАС України, з застосуванням норми ст. З, 8, 9, 16,19,21, 24, 124, 129 Конституції України, норм статті 2, статті 14 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та статті 1 до Протоколу № 12 Європейської Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Просить застосувати норми Конституції України (3,8,9,16, 21, 24,129), як норми прямої дії, які мають вищу юридичну силу і у порядку ч.4 ст.7 КАСУ прийняти судове рішення на підставі вищезазначених норм Конституції України з одночасним направленням справи до Верховного Суду. Також просить у порядку статті 249 КАС України Прийняти окремі Ухвали з метою реагування на порушення посадовими особами органів державної влади законодавства України. Крім того, просить в разі виникнення у суді спору відносно конституційності норм закону, застосованим судом, зокрема між нормами ст.ст. З, 8, 9, 129 га нормою ст.19 і іншими нормами Конституції України, призупинити розгляд справи. В такому випадку просить застосувати аналогію права, аналогію закону зокрема норми ст. 83 Закону України «Про Конституційний Суд України» яка втратила чинність і направити справу до КСУ.

Від Управління Пенсійного фонду України в Сумській області, до суду надійшли заперечення на заяву позивача, в який відповідач зазначає, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 року по справі № 818/1791/18 є законною, правомірною та такою, що не підлягає перегляду.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заяву позивача, перевіривши доводи заявника, суд доходить до висновку, що заява не може бути задоволена.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Сумському ОУПФУ Сумської області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У 1986 році позивач був призваний на учбові збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується копією витягу із військового квитка НОМЕР_2 , довідкою центрального архіву Міністерства оборони України від 11.09.1993 № 51/9705 (а.с. 16, 8).

Згідно з копією посвідчення Серії НОМЕР_3 (категорії 1) позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.14).

Позивач звернувся до Сумського ОУПФУ із заявою від 26.03.2018 про перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року (а.с.9-11).

Листом від 04.04.2018 № 248/с відповідач відмовив у здійсненні перерахунку та зазначив, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної строкової служби, а під час військових навчань, у зв`язку з чим не набув права на отримання пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року (а.с. 12).

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що хоча позивач дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та внаслідок цього став особою з інвалідністю, але в період участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не проходив дійсну строкову службу, а тому на нього не розповсюджується дія ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому дійшов висновку про правомірність відмови у перерахунку пенсії.

Судова колегія зазначає, відповідно положень ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч.5 ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що однією з підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Згідно вказаного рішення словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Статтею152 Конституції України передбачено: закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно ст.91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Як слідує з резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19), словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796XII зі змінами, визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Враховуючи викладене, судова колегія доходить висновку, що словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796XII визнане неконституційним та втратило чинність 25.04.2019, як встановлено ст.91 Закону України "Про Конституційний Суд України", тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19), що також прямо встановлено даним рішенням.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення Харківським окружним адміністративним судом рішення від 17.10.2018 р. положення зазначеної норми були чинними та підлягали застосуванню відповідачем.

Разом з тим, з 25.04.2019 року (з дати втрати чинності зазначеними положеннями) позивач має право звернутись з відповідною заявою до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо вирішення питання про призначення пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що скористуватися вищевказаною нормою Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач може саме з 25 квітня 2019 року.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 у справі № 3-14/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 05.02.2019р. по справі № 333/5015/15-а, від 16.04.2019р. по справі № 318/2132/14-а.

При цьому суд зазначає, що наведене не перешкоджає позивачу звернутися до суб`єкта владних повноважень із відповідною заявою про захист його прав на підставі зазначеного Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року або до суду.

Враховуючи вищенаведене, доводи позивача про необхідність перегляду постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018р., у зв`язку з виключними обставинами є помилковими.

Крім того, колегія суддів відмічає, що виходячи зі змісту норми п.1 ч.5 ст.361 КАС України, за підставами, передбаченими цією нормою, може бути переглянуте лише судове рішення, яке підлягає виконанню.

Однак, постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018, якою відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову, виконанню не підлягала, оскільки не містила в резолютивній частині висновку суду зобов`язального характеру, що слугувало б підставою для звернення її до виконання.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням відсутності підстав для перегляду постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018р., у зв`язку з виключними обставинами інші доводи позивача та його представника стосовно дослідження та вивчення матеріалів справи № В/851/10/19, звернення у порядку Протоколу № 16 до Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» до Європейського суду з прав людини для тлумачення і застосування ст. 2, ст. 14 , ст. 1 Першого Протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та інші не впливають на вирішення справи по суті.

Крім того, посилання представника позивача на необхідність дослідження та вивчення матеріалів справи № В/851/10/19 , є не обґрунтованим. Судові рішення у справі № В/851/10/19 не є рішеннями, які є обов`язковими до виконання, та таким що мають преюдиційне значення для вирішення справи, будь яке їх відношення до даної справи не обґрунтоване та з матеріалів справи не вбачається.

Приймаючи рішення та надаючи оцінки доводам позивача та його представника викладеним в заяві про перегляд постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018р., у зв`язку з виключними обставинами, уточнених пояснення до заяви та "повторних клопотаннях" колегія суддів зазначає, що питання яке в першу чергу вирішує суд, розглядаючи заяву позивача про перегляд постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018р., у зв`язку з виключними обставинами, є наявність виключних обставин, які впливають на можливість перегляду (скасування) постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018р. по даній справі.

Вданому випадку, з урахуванням вищенаведених висновків суду, процесуальні підстави для скасування постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018р. відсутні.

Щодо вимоги представника позивача у порядку статті 249 КАС України прийняти окремі Ухвали з метою реагування на порушення посадовими особами органів державної влади законодавства України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Однак, колегія суддів не вбачає підстав для винесення окремої ухвали суду в межах розгляду заяви, оскільки підстав передбачених ст. 249 КАС України під час постановлення даного рішень по справі, судом не вбачається.

Частиною 4 статті 368 КАС України встановлено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З урахуванням вищезазначеного, суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про перегляд постанови суду апеляційної інстанції у зв`язку з виключними обставинами.

Згідно із ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 369 КАС України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 369 КАС України та положень постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Частиною 2 статті 369 КАС України визначено, що судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Керуючись ст. ст. 242, 321, 325, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з виключними обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 року по справі № 818/1791/18 відмовити .

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Бартош Н.С.

Повний текст ухвали виготовлений 05.08.2019 року.