Справа № 308/8726/19
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8726/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Данко В.Й.,
з участю секретаря судового засідання Пассер М.І.,
з участю представника позивача Жила Л.М., відповідача гр. Шрі Ланки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), перекладача Ахмад Хасан, Еесбаран Сантхеес

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Шрі Ланки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення іноземця з України,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до суду із позовом до громадянина Шрі Ланки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення іноземця з України.
Свої вимоги мотивував тим, що 31.05.2019 року на підставі ст.3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію відповідач був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно представницької зустрічі, який 30.05.2019 року незаконно перетнув державний кордон в складі групи осіб із України в Словацьку Республіку в районі 140 прикордонного знаку на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та був затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки.
Документований свідоцтвом на повернення TUR006035 від 03.07.2019 року.
В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України потрапив незаконно, на території України знаходиться незаконно, самостійно територію України покинути не в змозі.
Оскільки, відповідач підстав для законного перебування на території України, передбачених ст.4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має, просить суду задовольнити даний позов, та винести рішення, яким примусово видворити громадянина Шрі Ланки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти позовних вимог.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2019 року на підставі ст.3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію відповідач був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно представницької зустрічі, який 30.05.2019 року незаконно перетнув державний кордон в складі групи осіб із України в Словацьку Республіку в районі 140 прикордонного знаку на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та був затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки.
Документований свідоцтвом на повернення TUR006035 від 03.07.2019 року.
В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України потрапив незаконно, на території України знаходиться незаконно, самостійно територію України покинути не в змозі.
Таким чином, можна дійти висновку, що громадянин Шрі Ланки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), реалізуючи свої права та свободи, він міг би встановленим порядку іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути на працевлаштування на визначений термін, яке це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України вибравши найбільш легкий, однак, незаконний спосіб потрапити до країн Західної Європи, усвідомлюючи, що для досягнення цієї мети порушуватиме законодавство України, відповідач своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України та підтвердив своє небажання законно перебувати на території України.
Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього ж Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Судом встановлено, що відповідач із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади не звертався.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.30 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.
Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
За ч. 1 ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, заходи щодо встановлення особи відповідача Державною прикордонною службою України завершено, в результаті чого на адресу прикордонного загону надійшло свідоцтво на повернення в державу походження TUR006035 від 03.07.2019 року, суд приходить до висновку про задоволення даного позову.
Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 271, 272, 288, 297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Шрі Ланки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення іноземця з України задовольнити.
Примусово видворити за межі території України громадянина Шрі Ланки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення про примусове видворення іноземця з України підлягає негайному виконанню на підставі ч.2 ст.371 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду В.Й. Данко