Справа № 320/4167/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 серпня 2019 року № 320/4167/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, уповноваженої особи ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та нечинним норми підзаконного нормативно-правового акту, визнання протиправними дії та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, уповноваженої особи ГУ ДФС у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним (незаконним) та нечинним підпункт 4 пункту 6.7 Розділу VI Порядку обліків платників податків та зборів затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588;

- визнати протиправними дії Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо взяття Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру та стягнути з Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на користь позивача суму заподіяної йому шкоди у розмірі 12 681,90 грн., а з Головного управління ДФС у Київській області стягнути суму заподіяної позивачу шкоди у розмірі 2 754,18 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення № від 17 липня 2019 року, прийняте уповноваженою особою ГУ ДФС у Київській області П.Козирєвим про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття до провадження суду вказаної позовної заяви, суддя виходить з такого.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

При цьому статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що КАС України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Частиною 1 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Глава 2 КАС України визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції. Дана глава КАС України також розмежовує предметну, інстанційну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних судів.

Так, відповідно до положень ч.1 ст. 27 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Водночас, відповідно до приписів ч.1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

З поданої до суду позовної заяви слідує, що позивач оскаржує підпункт 4 пункту 6.7 Розділу VI Порядку обліків платників податків та зборів затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588, дії Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо взяття Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру, рішення № від 17 липня 2019 року, прийняте уповноваженою особою ГУ ДФС у Київській області П.Козирєвим про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Також позивач просить стягнути суму заподіяної йому шкоди.

Відтак, з числа заявлених вимог Київському окружному адміністративному суду підсудні вимоги щодо визнання протиправними дій Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо взяття Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру, стягнення з Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на користь позивача суму заподіяної йому шкоди у розмірі 12 681,90 грн., стягнення з Головного управління ДФС у Київській області суми заподіяної позивачу шкоди у розмірі 2 754,18 грн., визнання протиправним та скасування рішення № від 17 липня 2019 року, прийняте уповноваженою особою ГУ ДФС у Київській області П.Козирєвим про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Водночас, позовна вимога про визнання протиправним (незаконним) та нечинним підпункт 4 пункту 6.7 Розділу VI Порядку обліків платників податків та зборів затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 Київському окружному адміністративному суду не підсудна, а має розглядатися Окружним адміністративним судом міста Києва.

Відповідно до частини 1 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

В свою чергу, частиною 5 статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку щодо неможливості об`єднання позивачами в одне провадження позовних вимог, які належить розглядати за правилами різної підсудності.

З урахуванням приписів абзацу другого частини 6 статті 172 КАС України роз`єднання позовних вимог з їх подальшим розглядом адміністративним судом за таких обставин також є неможливим, як і неможливим є передача частини позовних вимог для розгляду до іншого суду в порядку ст. 29 КАС України.

З урахуванням зазначеного, позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог в одній позовній заяві.

Згідно з пунктом 6 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Отже, враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Принагідно суд зауважує, що повернення позовної заяви не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. ст. 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, уповноваженої особи ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та нечинним норми підзаконного нормативно-правового акту, визнання протиправними дії та стягнення коштів - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 4 610,40 грн. (чотири тисячі шістсот десять гривень сорок копійок), відповідно до квитанції №2352 від 25.07.2019.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Я.В. Горобцова