Справа № 160/2464/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2019 року Справа № 160/2464/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням,-
18.03.2019 Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням клопотання від 15.04.2019, просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач проходив публічну службу в органах внутрішніх справ України з 2013 по 2016 рік, отримав диплом та був направлений до органів внутрішніх справ. 18.11.2018 відповідач звернувся до керівництва Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10.12.2018 №341 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».
При звільнені зі служби в поліції за власним бажанням відповідачем не дотримано п.2.3.6 Договору №2229, згідно з яким в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, останній зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженими розрахунками. Відповідно до п.3.2 Договору №2229 підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах середнього складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу.
Таким чином, відповідач порушив вимоги Договору №2229, а тому зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.
Ухвалою суду від 22.03.2019 адміністративний позов було залишено без руху із встановленим терміном для усунення його недоліків.
Ухвалою суду від 17.04.2019 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 КАС України.
03.05.2019 на адресу суду від представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшли письмові пояснення, в яких останній позовні вимоги підтримав та зазначив, що згідно з вимогами п. 2.3.6 Розділу ІІ Договору, особа зобов`язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з Національної поліції по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього Договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
09.07.2019 на адресу відповідача, вказану в адміністративному позові, судом повторно було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі.
Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк, своїм процесуальним правом не скористався, відзив на адміністративний позов не надав.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 03.08.2013 №224 ос ОСОБА_1 було зараховано курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС.
03.08.2013 між відповідачем та ДДУВС та ГУ МВС України в Дніпропетровській області був укладений Договір про навчання відповідача у ДДУВС №1825.
01.02.2016 між відповідачем, ДДУВС та ГУНП в Дніпропетровській області був укладений договір №2229 про навчання відповідача у ДДУВС, умови якого застосовуються до відносин, які виникли з 03.-8.2013 - з дня наказу про зарахування відповідача в ДДУВС. Відповідно до п. 7. 4 Договору №2229 після його підписання договір №1825 від 03.08.2013 вважається припиненим.
Згідно з наказом ДДУВС від 29.06.2016 № 140 ос відповідач був направлений у розпорядження ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посади згідно з отриманим фахом.
Згідно з наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 01.07.2016 № 178 о/с відповідач, як випускник ДДУВС, був призначений слідчим Центрального Міського відділення поліції Криворізького відділу поліції.
19.11.2018 відповідач звернувся до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області із рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції.
Наказом ГУНП Дніпропетровській області від 10.12.2018 №341 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за п. 7. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно з вимогами п. 4 ст. 74 Закону України Про Національну поліцію поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, ДДУВС має правові підстави на відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням в університеті ОСОБА_1 .
Пунктом 2.3.6 укладеного Договору № 2229 передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 Договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком.
Відповідно до п. 3.2 Договору №2229 підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах середнього складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу.
Тобто, після закінчення ДДУВС відповідачем не виконано вимоги, визначені п. 2.3.6 Договору №2229, що спричиняє настання наслідків у вигляді необхідності відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі.
Згідно з розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 17.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ДДУВС за 2013-2016 роки у розмірі 22 800,06 грн.
Згідно із ст. 9 Закону України «Про міліцію» (який діяв станом на час укладання договору про навчання відповідача, призначення та звільнення його з посади), на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію» підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Відповідна норма міститься і в Законі України Про Національну поліцію.
Спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі МВС України особи, яка в подальшому за власним бажанням звільнилася з Національної поліції до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання.
20.04.2017 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
Згідно з абзацом 3 п. Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок відшкодування) цей порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Пунктом 3 Порядку відшкодування передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Відповідно до п. 4 Порядку відшкодування витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Претензійно-позовну діяльність згідно з абз. 2 п.8 Порядку відшкодування проводить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
Обов`язок щодо відшкодування фактичних витрат за утриманням у вищому навчальному закладі також міститься в п. 2.3.6 Договору №2229.
Відповідно до довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2013-2016 роки, загальна сума витрат на утримання відповідача склала 22 800,06 грн.
З матеріалів справи вбачається, що на адресу ОСОБА_1 направлено лист за вих.1/135 від 10.01.2019 з повідомленням про необхідність сплати на її утримання під час навчання, в якому вказано їх розмір та реквізити розрахункового рахунку для перерахування коштів, проте, на підтвердження отримання відповідачем вищезазначених розрахунків доказів до суду не надано.
Разом з тим, не отримання відповідачем повідомлення не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням за період навчання.
Станом на час розгляду справи, відповідач не надав доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем - суб`єктом владних повноважень була доведена правомірність та обґрунтованість підстав стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з його утриманням у ДДУВС, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати означеної суми боргу на момент розгляду справи.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Тому понесені позивачем судові витрати йому не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко