Справа № 240/1169/19
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/1169/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

30 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року (м. Житомир, 20 березня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області, третя особа - Житомирський об`єднаний міський військовий комісаріат Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення перерахунку вислуги років для перерахунку пенсії та зобов`язати провести такий перерахунок із врахуванням служби у Збройних Силах України протягом 2014 - 2016 років.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з жовтня 2008 року є пенсіонером органів внутрішніх справ та перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 pоку N 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон N 2262-XII).

Позивач в період з 17.06.2014 року по 12.06.2015 року та в період з 31.03.2016 року по 30.09.2016 року проходив службу у Збройних Силах України, добровільно приймав участь у антитерористичній операції (далі - АТО).

За період служби з 17.06.2014 року по 07.06.2015 року додаткова вислуга позивача становить: у календарному обчисленні - 11 місяців 21 день, у пільговому обчисленні - 1 рік 7 місяців 27 днів.

За період служби з 31.03.2016 року по 30.09.2016 року додаткова вислуга позивача становить: у календарному обчисленні - 6 місяців, у пільговому обчисленні - 1 рік 4 місяців 27 днів.

Дані обставини підтверджуються дослідженими відомостями з воєнного білету позивача, витягами із наказів командирів військових частин, довідкою про безпосередню участь в АТО.

У відповідності до вимог Закону N 2262-XII позивач 11.01.2019 року звернувся до відповідача щодо перерахунку вислуги років для перерахунку пенсії із врахуванням служби у Збройних Силах України протягом 2014 - 2016 років.

За результатами розгляду такого звернення позивача, відповідач листом від 22.01.2019 року відмовив у проведенні такого перерахунку вислуги років. Як зазначив відповідач, такий перерахунок вислуги років віднесено до повноважень відповідного органу Міністерства оборони України, так як службу позивач протягом 2014 - 2016 років проходив саме у Збройних Силах України.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ст. 13 Закону N 2262-XII передбачено, що розміри пенсій за вислугу років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, знаходиться в залежності, окрім іншого, від років (стажу) вислуги особи.

Згідно з ч.3 ст.2 Закону N 2262-XII пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Положеннями п. "б" ст. 1-2 Закону N 2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту

До календарної вислуги років зараховується також період військової служби, зазначений у ст. 17 цього Закону.

При цьому, доводи відповідача щодо відсутності підстав для перерахунку вислуги років позивачу є безпідставними.

У відповідності до п.5 постанови КМ України від 17 липня 1992 р. N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" перегляду не підлягає лише вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до введення в дію Закону N 2262-XII.

Вислуга років позивачу була обчислена після введення в дію Закону N 2262-XII.

Аналогічно, жодних застережень чи то обмежень щодо проведення перерахунку вислуги років не містить Інструкція про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з інших соціальних питань, затверджена Наказом МВС України від 17.09.2018 р. N 760.

Також слід зазначити, що відповідач відмовляючи позивачу у перерахунку вислуги років, допускає трактування правових норм на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства України.

Водночас, доводи відповідача щодо проведення перерахунку вислуги років позивачу і в подальшому розміру його пенсії як військовослужбовцеві Збройних Сил України зводяться до порушення прав позивача, так як його спеціальне звання в органах МВС та посада, з яких визначається грошове забезпечення для виплати пенсії, є значно невідповідними посаді та званню, які позивач мав при проходженні військової служби протягом 2014-2016 років.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 р. (справа N537/1980/16-а) прямо зазначено, що обчислення вислуги років для призначення пенсії особам, які звільнені з органів внутрішніх справ, віднесено до повноважень УМВС в області та його структурних підрозділів.

За змістом ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В.