Справа № 580/1189/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року справа № 580/1189/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участі: секретаря судового засідання - Зачепи Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1 - за довіреністю,

представника відповідача Щербини Ю.В. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними і скасування картки відмови у митному оформленні товарів, та рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі - позивач) з позовом до Черкаської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA902000/2019/701574/2 від 15.02.2019;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902070/2019/00034 від 15.02.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що всупереч наявності всього переліку документів на підтвердження придбання транспортного засобу та його вартості йому було відмовлено у прийнятті митної декларації та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Вважає необґрунтованим використання резервного методу визначення вартості автомобіля за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, що не дає підстави для висновку щодо застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Також не погоджується з визначенням митної вартості товару за інформацією з електронної бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

Ухвалою від 09.04.2019 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами загального позовного провадження.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, 10.05.2019 відповідачем надано до суду відзив, в якому вказує, що в наданих позивачем до митного оформлення документах наявні дані, що суперечать одне одному, тому у відповідача відсутні документально підтверджені дані, які піддаються обчисленню, що підтверджують числові значення складових митної вартості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Наявні обставини визначені частиною 2 статті 58 Митного кодексу України декларантом не усунуто. Зважаючи на викладене, за результатом перевірки в рамках проведеної консультації в порядку статті 57 Митного кодексу України відповідачем встановлено, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів та обраний метод її визначення та запропоновано декларанту визначити митну вартість товару за резервним методом на підставі наявної у митниці інформації. У подальшому позивачем для проведення митного оформлення зазначеного товару подано до митниці нову митну декларацію з митною вартістю визначеною за резервним методом. А тому, на думку відповідача, оскаржувані картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, та рішення про коригування митної вартості товарів є законними, обґрунтованими, а позовні вимоги є безпідставними.

Відповідачем 14.06.2019 та 16.07.2019 до суду надано письмові пояснення, в яких зазначено, що з огляду на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 30.10.2018 у справі № 816/2396/19, правовий спір з позивачем щодо узгодження митної вартості припинив існувати з моменту подання позивачем митної декларації від 12.02.2019 №UA902070/2019/00034, в якій позивачем самостійно обрано резервний метод визначення митної вартості товару.

Ухвалою від 02.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 26.07.2019.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини викладені у відзиві та письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що 04.02.2019 позивачем у Німеччині (автосалон AUTOHANDEL CELIK , вул. Конрада Аденауера, 91, 38226, Салагаттер), на підставі договору купівлі-продажу № DE 153835036 придбано автомобіль марки - VW Passat TDI, номер шасі - НОМЕР_1 , використовується, як не новий, і виключає будь-якої гарантії, вартістю 7000,00 EURО (а.с. 8).

Згідно з перекладом рахунку фактури № 50 від 04.02.2019 з німецької на українську мову, в документі зазначено, що метод оплати готівкою в Євро, автомобіль експортується до України.

З метою здійснення митного оформлення придбаного автомобіля та підтвердження митної вартості товару, позивачем до Черкаської митниці ДФС подано: митну декларацію від 12.02.2019 № UА902070/2019/701574 з задекларованим товаром "автомобіль легковий, марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, бувший у використанні, рік виготовлення 2015, дата виготовлення 03.11.2015, модельний рік виготовлення 2016, (VIN): НОМЕР_1 , автомобіль походить з ФРН"; акт митного огляду від 06.02.2019 № UА209020/2019/06811; довідку від 11.02.2019 №1102-180; технічну документацію на транспортний засіб (без перекладу); договір купівлі-продажу (без перекладу) від 04.02.2019 № 050; МД країни експорту (без перекладу) № MRN19DЕ40ЕЗ від 04.02.2019.

Відповідно до митної декларації від 12.02.2019 № UА902070/2019/701574 декларантом для визначення митної вартості ввезеного товару обраний перший метод та задекларовано вартість 7000,00 EURО.

Черкаською митницею ДФС у порядку контролю правильності визначення митної вартості здійснено перевірку достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах, та встановлено, що митну вартість товару належним чином документально не підтверджено, документи надані до митного оформлення містять розбіжності, в наданих документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості а саме:

- до митного оформлення надано документи без перекладу, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати інформацію, зазначену в поданих документах з зазначеною поставкою. Тобто декларантом не підтверджено відомості, заявлені у МД №UА902070/2019/701574;

- у графі 31 МД № UА902070/2019/701574 зазначено: "стан транспортного засобу згідно акту митного огляду", у акті митного огляду від 06.02.2019 № UА209020/2019/06811 відсутня інформація щодо стану транспортного засобу, відсутні всі відомості про технічні характеристики транспортного засобу (наявність/відсутність пошкоджень, його технічний стан), що значною мірою впливає на його вартість та, відповідно, її числове значення.

У зв`язку з вищевикладеним, та на підставі пункту 3 статті 53 Митного кодексу України, позивачу запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару:

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Також повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару обставин.

11 лютого 2019 року позивач звернувся до експерта, який є суб`єктом оціночної діяльноті щодо проведення товарознавчого дослідження. На вирішення дослідження поставлено питання: "Яка вартість продажу згідно з Schwacke КТЗ VOLKSWAGEN PASSAT, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що ввозиться на митну територію України на дату оцінки?", "Яка дата виготовлення даного автомобіля?" "Якими характеристиками (у тому числі типу) відповідає КТЗ згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності?".

У звіті №TMV1102-180 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості КТЗ складеному експертом ФОП ОСОБА_4 від 13.02.2019 зазначено, що вартість продажу КТЗ VOLKSWAGEN PASSAT, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 становить 6500,00 ЄВРО, дата виготовлення даного КТЗ - 03.11.2015, згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності КТЗ відповідає характеристикам (у тому числі типу) коду - .

13 лютого 2019 року декларантом до митного оформлення надано: переклад свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; переклад технічного огляду (стр.4/4); свідоцтво про технічний огляд (який здійснювався попередньо); сервісну книжку; звіт №ТМV1102-180 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості КТЗ, 15.02.2019 позивачем додатково надано: переклад оцінки вартості автомобіля №1160368 від 14.02.2019; переклад договору купівлі-продажу №050 (інвойс); переклад митної декларації країни експорту та повідомлено що надати інших документів немає можливості.

Митницею опрацьовано надані документи, в результаті опрацювання встановлено наступне:

- відповідно до звіту №ТМV1102-180 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості КТЗ (далі-звіт №ТМV1102-180), при розрахунку вартості КТЗ оцінювачем за основу взято пробіг транспортного засобу (пробіг КТЗ, прийнятий для розрахунку- 370814, сторінка 3), який не відповідає пробігу (226276), який зазначено в довідці оцінювача про технічні характеристики (видана ФОП ОСОБА_4 ); в звіті №ТМV1102-180 (сторінка 2), акті митного огляду (показник одометра 226276);

- з наданої додатково (15.02.2019) до митного оформлення оцінки автомобіля №11603668 від 02.14.2019 неможливо ідентифікувати з задекларованим транспортних засобом оскільки відсутні ідентифікаційні дані (номер VIN). Водночас, зазначений документ містить дані які відрізняються від даних зазначених в інших документах наданих до митного оформлення, а саме: пробіг (зазначено - 225000км); вартості (купівля - 6800 Євро, продаж дилера 8800 Євро);

- в наданих до митного оформлення документах наявні дані які протирічать одне одному: наявні три варіанти пробігу (225000км - оцінка автомобіля №1130368 від 02.14.2019; 370814 км - розрахунок вартості транспортного засобу відповідно до звіту №ТМV1102-180 та пробіг 226276 км який зазначено в довідці оцінювача про технічні характеристики); вартості (6500 Євро - відповідно до звіту №ТМV1102-180 (розрахунок зроблено на основі недостовірних даних щодо пробігу); 6800 Євро купівля та 8800 Євро продаж дилера згідно інформації зазначеної в оцінці автомобіля №1160368 від 02.14.2019; 7000 Євро - рахунок);

- до графи 31 заявлено "стан транспортного засобу згідно акту митного огляду" однак, в акті митного огляду відсутня інформація щодо технічного стану транспортного засобу (наявність/відсутність пошкоджень).

На підставі викладеного вище, відповідачем 15.02.2019 прийнято рішення №UA902000/2019/701574/2 (а.с. 26 - 27) про коригування митної вартості товарів, яким митним органом визначено митну вартість товару 11271,00 EURO, в якому зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною угоди не може бути застосований оскільки декларантом документально не підтверджено вартість товару що фактично сплачена, надані до митного оформлення документи містять розбіжності, які впливають значною мірою на вартість товару (розбіжності зазначені вище).

У рішенні про коригування митної вартості товарів №UA902000/2019/701574/2 від 15.02.2019 зазначено, що в результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості, заявлену митну вартість скориговано за резервним методом, відповідно до положень статті 64 Митного кодексу України. При коригуванні за основу взято митну вартість 11271 Євро/шт, схожого за характеристиками (які значною мірою впливають на рівень вартості транспортного засобу: марка; модель; тип палива; об`єм двигуна; рік випуску; модельний рік та інші) товару оформленого в митному відношенні за митною декларацією від 11.02.2019 №UA401060/2019/000310.

15 лютого 2019 року відповідачем видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902070/2019/00034 від 15.02.2019 (а.с. 28 - 29).

У подальшому позивачем для проведення митного оформлення зазначеного товару було подано до митниці нову митну декларацію №UA 902070/2019/701899 від 18.02.2019 (а.с. 41) з митною вартістю, визначеною за резервним методом.

Однак не погоджуючись із вищевказаним рішенням відповідача про коригування митної вартості товару та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

За приписами частини 1 статті 246 Митного кодексу України (далі - МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 МК України).

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом ІІІ МК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

У статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

Отже у вказаній статті закріплено право митних органів переконатися в правдивості або точності будь-якої заяви, документа або декларації, наданих для цілей митної оцінки, та оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями частини першої статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями частини третьої статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №826/5868/16.

Частиною першою статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною другою статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України).

Відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

При вирішенні даного спору, суд бере до уваги, що відповідно до звіту №ТМV1102-180, при розрахунку вартості КТЗ оцінювачем за основу взято пробіг транспортного засобу (Пробіг КТЗ, прийнятий для розрахунку- 370814) який не відповідає пробігу (226276), який зазначено в довідці оцінювача про технічні характеристики (видана ФОП ОСОБА_4 ) в звіті №ТМV1102-180, акті митного огляду (показник одометра 226276); у наданій додатково до митного оформлення оцінці автомобіля №11603668 від 02.14.2019 відсутні ідентифікаційні дані (номер VIN), водночас, зазначений документ містить дані, які відрізняються від даних зазначених в інших документах наданих до митного оформлення, а саме: пробіг (зазначено - 225000км), вартість (купівля - 6800 Євро, продаж дилера 8800 Євро); в наданих до митного оформлення документах наявні дані які протирічать одне одному: наявні три варіанти пробігу (225000км - оцінка автомобіля №1130368 від 02.14.2019; 370814 км - розрахунок вартості транспортного засобу відповідно до звіту №ТМV1102-180 та пробіг 226276 км, який зазначено в довідці оцінювача про технічні характеристики); вартості (6500 Євро - відповідно до звіту №ТМV1102-180, 6800 Євро купівля та 8800 Євро продаж дилера згідно з інформацією зазначеною в оцінці автомобіля №1160368 від 02.14.2019; 7000 Євро - рахунок); у графі 31 митної декларації заявлено "стан транспортного засобу згідно акта митного огляду" однак, в акті митного огляду відсутня інформація щодо технічного стану транспортного засобу (наявність/відсутність пошкоджень).

Суд зауважує, що під час декларування товару декларантом взагалі не надавались платіжні документи, які б могли підтвердити вартість товару.

Водночас у спірному рішенні про коригування митної вартості від 15.02.2019 №UA902000/2019/701574/2 Черкаська митниця ДФС відкоригувала ціну на імпортований товар - автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, ідентифікаційний номер кузова (VIN): НОМЕР_1 , та зазначила його вартість у сумі 11 271 EURО, виходячи з наявної інформації про вищу, ніж заявлена митниці, вартість товарів, які мають подібні якісні характеристики, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений час до ввезення партії оцінюваного товару.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

За змістом частини другої статті 263 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв`язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Відповідно до глави 2 розділу ІІ "Заповнення граф митних декларацій" Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, Графа 43 "Метод визначення вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Зі змісту наведених положень слідує, що у разі незгоди імпортера з митною вартістю, що визначена контролюючим органом, регламентований законодавством алгоритм дій імпортера (декларанта) передбачає подання нової митної декларації, в якій зазначаються: - сума митних платежів, обчислена згідно з митною вартістю, визначеною декларантом; - сума платежів, обчислена згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. На різницю між зазначеними сумами декларант надає гарантії, зокрема, шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів, що нарахована митним органом.

Нараховані у графі 47, а також у графі В "Подробиці розрахунків" митні платежі позначаються відповідним кодом розрахунку відповідно до Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011. Сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку "01" (безготівкова форма сплати), "02" (готівкова форма сплати), "15", "72", "91", або "92".

Різниця між сумами платежів нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначається з кодом розрахунку "55".

Як свідчать матеріали справи, 18.02.2019 декларант подав митному органу нову митну декларацію №UA902070/2019/701899 щодо митного оформлення випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, комерційного призначення на імпортований товар - легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у лівому підрозділі графи 43 якої проставлено "6", тобто декларантом самостійно визначена митна вартість товару за резервним методом. Правий підрозділ залишено пустим, що свідчить про самостійне визначення декларантом митної вартості, без врахування рішення про коригування митної вартості (а.с. 41).

За змістом позовних вимог позивач не згоден з митною вартістю, яка визначена митним органом у спірному рішенні. Відтак, він мав право скористатися правом випуску товару - легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у вільний обіг на умовах, визначених частиною сьомою статті 55 МК України (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом), проте, позивач фактично погодився із митною вартістю, визначеною митним органом.

Суд бере до уваги, що до предмету доказування у цій категорії справ входять обставини заповнення митної декларації, яку подано до митного оформлення, а також обставини щодо подання нової митної декларації - у випадку прийняття митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості. Дослідження відомостей з відповідних граф митних декларацій є необхідним для правильного вирішення такого спору, зокрема, для висновку про те, погодився чи не погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю. Останнє, в свою чергу, має значення для висновку про те, чи продовжує існувати між сторонами правовий спір. У випадку, якщо спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною митним органом, у задоволенні позову про скасування рішення про коригування митної вартості слід відмовити.

Аналогічна правова позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом у постанові від 30.10.2018 у справі №816/2396/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA902000/2019/701574/2 від 15.02.2019, та як наслідок, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902070/2019/00034 від 15.02.2019 є законними та обґрунтованими, а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до частини 2 статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на вищевикладене, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача, а тому в задоволенні позовних вимог відмовляє.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 271, 272, 287, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Черкаської митниці Державної фіскальної служби (18007, м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, 76, ідентифікаційний код 39420084) про визнання протиправними і скасування картки відмови у митному оформленні товарів, та рішення про коригування митної вартості товарів - відмовити повністю.

Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.08.2019.

Суддя С.О. Кульчицький