Справа № 480/2215/19
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 р. Справа №480/2215/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп`яненка О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При призначенні у 1994 році пенсії до складових грошового забезпечення для її нарахування було включено вартість продовольчого пайка в розмірі 100 000 крб. Проте, з червня 1995 року виплата вартості продовольчого пайка була припинена. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 зобов`язано Головне управління в Сумськіій області здійснити перерахунок з червня 1995 року розміру пенсії з урахуванням вартості продовольчого пайка. У січні 2019 року звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку на виконання рішення суду, однак йому було перерахована вартість продовольчого пайка за період з червня 1995 по липень 2019 року в розмірі 179,94 грн. Не погодившись з такими розрахунками, звертався із заявами про належне виконання рішення суду та перерахунок пенсії з урахуванням статистичних даних про ціни на продукти харчування а не з урахуванням індексу інфляції, однак йому повідомили, що перерахунок був здійснений на підставі матеріалів пенсійної справи, відповідно до яких вартість продовольчого пайка становить 100 000 крб. та в межах визначених судом зобов`язань. Вважає таке нарахування неправильним.

Рішенням суду відповідача було зобов`язано перерахувати розмір пенсії з урахуванням вартості продовольчого пайка, а не з урахуванням коефіцієнта індексації. Базовими нормами забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців є постанови Кабінету Міністрів України №964 від 27.11.1993, №54 від 05.02.1994, №316 від 12.03.1996, №656 від 14.04.2000, №426 від 29.03.2002, №780 від 11.10.2016. На момент призначення пенсії законодавством була передбачена виплата грошової компенсації вартості продовольчого пайка. З 11.03.2000 виплату було призупинено, однак відповідно до ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обстягу існуючих прав і свобод. Той факт, що постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №426 та від 11.10.2016 не передбачають встановлення та виплату продовольчого пайка, не означає, що право на його отримання втратила категорія військовослужбовців, яка ці виплати отримувала раніше. Зазначає, що вартість продовольчого пайка має відповідати реальному часу та собівартості продуктів харчування, які входили до продовольчого пайка, а не обмежуватись встановленням коефіцієнта індексації. Зазначає, що відповідачем порушене право на одержання фінансування для придбання продуктів харчування згідно з установленими нормами за рахунок держави, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі реальної вартості набору продуктів харчування за період з червня 1995 року по теперішній час.

Також зазначає, що заборгованість відповідача перед ним підлягає компенсації.

Просить визнати протиправними дії відповідача щодо проведеного перерахунку пенсії з урахуванням коефіцієнта індексації, а не з урахуванням реальної вартості продовольчого пайка згідно з рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2018; зобов`язати відповідача здійснити обчислення вартості продовольчого пайка з урахуванням середньої вартості продуктів харчування, які входили до його складу згідно даних Державної служби статистики України від 19 квітня 2019 року №15.2-20/524ПІ-19, постанов Кабінету Міністрів України від 21.11.1993 №964 «Про забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства» та від 05.02.1994 №54 «Про забезпечення продовольчими пайками осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, і з їх урахуванням провести перерахунок пенсії за період з червня 1995 року по теперішній час та здійснити виплату донарахованих сум одним платежем, а також виплатити компенсацію за несвоєчасно виплачену пенсію в повному обсязі. В подальшому перерахунок вартості продовольчого пайка здійснювати кожного року, станом на 1 січня, з урахуванням змін середніх споживчих цін на відповідні продукти харчування згідно даних Державної служби статистики України.

Також просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

У відзиві відповідач зазначив, що позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання постанови у справі №818/1993/18 управлінням перераховано розмір пенсії з урахуванням вартості продовольчого пайка. Перерахунок був здійснений на підставі матеріалів пенсійної справи, відповідно до яких вартість продовольчого пайка становить 100 000 крб. Постанови Кабінету Міністрів України №54 від 05.02.1994, №316 від 12.03.1996, на які посилається позивач, втратили чинність. Постановами, які були прийняті пізніше, виплата грошової компенсації замість продовольчого пайка не передбачена. Перерахунок був здійснений на підставі постанови Кабінету Міністрів України №964 від 27.11.1993 з розрахунку, що компенсація вартості продовольчого пайка становить 100 000 крб. на місяць. Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати виплаті не підлягає, оскільки перерахунок був здійснений на підставі судового рішення вчасно. Просить відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач є пенсіонером МВС і перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного Фонду України в Сумській області відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Наказом УВС України в Сумській області від 03.07.1994 р. №82 о/с був звільнений з посади начальника відділу аналізу, планування, контролю та правового забезпечення штабу УВС України в Сумській області на пенсію-через хворобу згідно ст.64 п."б" "Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС", введеним в дію Постановою Кабінету Міністрів від 29.07.1991 р. №114 (а.с. 12).

Згідно висновку ФНВ УМВС України в Сумській області від 26 липня 1994 року 98/5848 призначена пенсія, за вислугою років, в розмірі 58%, від сум грошового забезпечення, пенсія була, призначена відповідно до п."а" ст.12 та п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон 2262). До складової призначеної пенсії була також включена вартість продовольчого пайка. Згідно висновку №98/5848 від 20.06.1994 до розміру грошового забезпечення врахованого при нарахуванні пенсії було включено вартість продовольчого пайку у розмірі 100 000 руб. (а.с. 13). З червня 1995 року при нарахуванні пенсії не включався розмір грошового забезпечення в частині вартості продовольчого пайка. Вказані обставини встановлені в судовому рішенні у справі №818/1993/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Сумській області, тому на підставі ч. 4 ст. 78 КАС України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 у справі №818/1993/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати ОСОБА_1 з червня 1995 року розмір пенсії з урахуванням вартості продовольчого пайка. В апеляційному порядку і цій частині рішення не оскаржувалось. Рішення набрало законної сили 19.11.2018. (а.с. 42-46). Під час судового розгляду у справі №818/1993/18 розмір компенсації вартості продовольчого пайка, з якого повинна бути перерахована позивачу пенсія, не був предметом розгляду.

29.12.2018 на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії за період з червня 1995 року по січень 2019 року (а.с. 20-23). Сума доплати склала 179 грн. 94 коп.

ОСОБА_1 , не погодившись із розміром перерахованої пенсії, звернувся до відповідача із заявами про перерахунок пенсії. Зазначав, що вартість продовольчого пайка протягом періоду, в якому був здійснений перерахунок, змінювалась, а також змінювались ціни на продукти пайка. Тому вартість відповідного набору не може бути постійною величиною та має бути реальною. Просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням реальної вартості продовольчого пайка з січня 1998 року, а не коефіцієнта індексації.

На заяву була надана відповідь, що перерахунок був здійснений на підставі матеріалів пенсійної справи, відповідно до яких вартість продовольчого пайка становить 100 000 крб.

Статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії (03.07.1994) було встановлено, що Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугою строків служби, грошова компенсація замість продовольчого пайка, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 35 Закону України «Про державний бюджет на 1995 рік» з вказаної норми було виключено слова "грошова компенсація замість продовольчого пайка". Тобто з 1995 року до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсії не включалась грошова компенсація замість продовольчого пайка.

Вартість продовольчого пайка станом на дату призначення позивачу пенсії визначалась постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 1993 року. Відповідно до пункту 3 зазначеної постанови з 1 жовтня 1993 р. розмір грошової компенсації замість продовольчого пайка, яку одержують військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у сумі 100 тис. карбованців на місяць.

Постановою №54 від 05.02.1994 постановлено Міністерству внутрішніх справ здійснювати з 1 січня 1994 р. видачу особам рядового і начальницького складу за рахунок держави продовольчих пайків за нормами та на умовах, встановлених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 листопада 1993 р. N 964 ( 964-93-п ) "Про забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства".

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 №316 розмір грошової компенсації за продовольчі пайки, яку одержують військовослужбовці був змінений та для видачі особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ становив 84 000 крб. (пункт.2, норма №7 Додатку 2 до Постанови).

В подальшому норми харчування для осіб рядового та начальницького складу військовослужбовців органів внутрішніх справ були встановлені Постановою Кабінету міністрів України від 29 березня 2002 р. N 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань». Однак зазначеною постановою не передбачена виплата компенсації за продовольчі пайки в грошовій формі.

При призначенні у 1994 році позивачу пенсії до розміру грошового забезпечення врахованого при нарахуванні пенсії було включено вартість продовольчого пайку у розмірі 100 000 руб. Інші довідки, які б включали до складу грошового забезпечення вартість продовольчого пайка, або визначали таку вартість в іншому розмірі управлінням МВС у Сумській області не видавались. Вказані обставини встановлені судовим рішенням у справі №818/1993/18 та повторному встановленню в межах даного провадження не підлягають. Нормативними актами, які були прийняті після призначення позивачу пенсії розмір компенсації вартості продовольчого пайка не збільшувався. В період з 12.03.1996 по 29.03.2002 розмір компенсації становив 84 000 крб., що є меншим, ніж компенсація, яка була включена позивачу до складу грошового забезпечення для призначення пенсії. З 29.03.2002 така компенсація загалі не передбачена у зв`язку з втратою чинності постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 №316. Іншими нормативними актами також не передбачено компенсації військовослужбовцям вартості продовольчого пайка. За таких обставин, у відповідача при перерахунку пенсії в частині компенсації вартості продовольчого пайка, були відсутні підстави обчислювати розмір пенсії з іншої суми, аніж 100 000 крб.

Пунктом 2 Інструкції про порядок перерахунку звітних і планових показників соціального й економічного розвитку України з українських карбованців у гривні, затвердженою спільним наказом Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України, Міністерства статистики України,Національного банку України від 26.09.96 N 131/208/288/88 було передбачено, що перерахування усіх вартісних звітних і планових показників у гривні здійснюється у такому співвідношенні: 1 гривня дорівнює 100000 карбованців. При цьому в останньому розряді цифр менше півкопійки відкидаються, а півкопійки і більше округлюються до однієї копійки.

Положення наведених вище норм під час їх дії не були визнані неконституційними, а тому підлягають застосуванню.

На підставі вказаної інструкції при здійсненні перерахунку позивачу пенсії перераховано вартість компенсації грошового забезпечення 100 000 крб. в 1 гривню. При призначенні пенсії розмір пенсії становив 58% розміру грошового забезпечення. Правомірність такого процентного розміру встановлена постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі №818/1993/18. Таким чином, розмір компенсації за червень 1995 року склав 0,58 грн. (1грн. *58%). Відповідачем проведена виплата компенсації за період з червня 1995 року по січень 2019 року з урахуванням коефіцієнта індексації, що відповідає вимогам законодавства.

Безпідставними є посилання позивача на вимоги постанов Кабінету Міністрів України №656 від 14.04.2000 «Про затвердження наборів продуктів харчування, наборів непродовольчих товарів та наборів послуг для основних соціальних і демографічних груп населення», №426 від 29.03.2002 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу підрозділів Державної фіскальної служби, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту», №780 від 11.10.2016 «Про затвердження наборів продуктів харчування, наборів непродовольчих товарів та наборів послуг для основних соціальних і демографічних груп населення». Постанова №426 не містить положень щодо виплати компенсації вартості продуктового набору військовослужбовцям. Постанови №656 та №780 взагалі не регулює норми харчування для військовослужбовців. За таких обставин, у відповідача були відсутні підстави для застосування положень наведених постанов до спірних правовідносин.

У відповідача відсутні також передбачені законодавством підстави для перерахунку грошового забезпечення з урахуванням середньої вартості продуктів харчування згідно статистичних даних, оскільки постановами №964 від 21.11.1993 та від 05.02.1994 №54 вартість компенсації була встановлена саме в твердій грошовій сумі, а не у співвідношенні до вартості набору харчових продуктів для військовослужбовців або будь-яких інших категорій осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при здійсненні на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №818/1993/18 діяв у відповідності до вимог законодавства та провів перерахунок на підставі норм, що підлягали застосуванню при здійсненні такого перерахунку. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення цієї частини вимог.

Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати компенсацію за несвоєчасно виплачену пенсію суд зазначає таке.

Частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (надалі - Порядок №159).

Відповідно до статей 1, 2 Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.10.2018 по справі № 162/787/16-а, висновки якого відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України суд має враховувати при виборі і застосуванні норм права у спірних правовідносинах.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили 19.11.2018, зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії за період з червня 1995 року. Отже, факт того, що відповідач з червня 1995 року не здійснював належні нарахування та виплати суми пенсії не підлягає доказуванню, оскільки він встановлений судовим рішенням у спорі між тими самими сторонами.

Відтак, оскільки тривале нарахування та виплата пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено Законом, за минулі періоди сталося з вини відповідача та фактично такий перерахунок був здійснений лише в грудні 2018 року, суд дійшов до висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 5 Порядку №159 така компенсація повинна бути нарахована позивачу одночасно з виплатою пенсії за минулий період та виплачена в місяці, в якому здійснилася виплата пенсії.

За таких обставин, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахованої пенсії за період з червня 1995 року по місяць фактичного розрахунку.

Позивачем також заявлено клопотання про встановлення судового контролю за виконання рішення суду шляхом зобов`язання начальника ГУ ПФУ в Сумській області надати звіт про виконання судового рішення, яке задоволенню не підлягає. Судом не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що судове рішення в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів не буде виконане відповідачем без застосування таких заходів.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (код ЄДРОПУ 21108013) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахованої за період з червня 1995 року пенсії на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №818/1993/18.

В частині вимог про зобов`язання відповідача здійснити обчислення вартості продовольчого пайка з урахуванням середньої вартості продуктів харчування, які входили до його складу згідно даних Державної служби статистики України від 19 квітня 2019 року №15.2-20/524ПІ-19, постанов Кабінету Міністрів України від 21.11.1993 №964 та від 05.02.1994 №54, і з їх урахуванням провести перерахунок та виплату пенсії за період з червня 1995 року по теперішній час, здійснення в майбутньому перерахунку вартості продовольчого пайка кожного року, станом на 1 січня, з урахуванням змін середнії споживчих цін на відповідні продукти харчування згідно даних Державної служби статистики України - відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко