Справа № 212/4526/19
Суддя: Борис О. Н.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/4526/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання - Деменко А.С., за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового процесу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ПП УПП в Дніпропетровській області взводу 1 роти 2 батальйону 3 лейтенанта поліції Реуцькової Анастасії Володимирівни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області,-

встановив:

30 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП про накладення стягнення у виді штрафу та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 березня 2019 року керуючи автомобілем Chevrolet Captiva днз НОМЕР_1 він рухався по трасі Дніпро-Кривий Ріг в напрямку м. Кривий Ріг, приблизно о 16-15 год. проїжджав через с. Миколаївка та на виїзді із даного населеного пункту був зупинений працівником патрульної поліції Реуцьковою А.В. та повідомлено, що він начебто перевищив допустиму швидкість руху у населеному пункті. Він не погодився із працівником поліції, пояснив, що він рухався із швидкістю до 60 км/год. Йому було показано вимірювальний засіб TruCAM серійний номер 000657 на екрані якого була зображена цифра «113», жодної дати, години чи ознак причетності саме його автомобіля до тієї цифри не було надано. Також вказує, що попереду рухався ще один автомобіль, а тому ідентифікувати який саме автомобіль рухався з такою швидкістю неможливо. Вважає, що при складені протоколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та справу було розглянуто на місці зупинки.

Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

Представник третьої особи надав до суду пояснення згідно яких зазначив, що інспектор поліції мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу без складення протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначає, що застосований інспектором поліції вимірювальний засіб TruCAM було правомірно застосовано при визначенні швидкості руху позивача.

14 червня 2019 року ухвалою суду поновлено ОСОБА_1 , строк на звернення до суду з адміністративним позовом, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подали.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

Представник третьої особи просив розглянути справи за відсутності представника, заперечував проти позову з підстав викладених у письмових поясненнях.

Частиною 1 статті 286 КАС України встановлено стислі строки розгляду адміністративної справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (десять днів з дня відкриття провадження у справі), а згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою інспектора ПП УПП в Дніпропетровській області взводу 1 роти 2 батальйону 3 лейтенанта поліції Реуцьковою А.В. серії АР № 893564 від 07.03.2019 року на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу у сумі 510,00 гривень за те, що керуючи транспортним засобом порушив вимоги швидкості руху в населеному пункті с. Миколаївка на 53 км/год., що зафіксовано ТРУКАМ 000657, чим порушив вимоги п.п.12.4 ПДР України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено, що за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу серії АР № 893564 від 07.03.2019 року факту перевищення швидкості водієм ОСОБА_1 встановлювався за допомогою вимірювача швидкості TruCAM .

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 2-01/13724 від 21.12.2018, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000657 відповідає вимогам технічної документації та може використовуватись до 21.12.2019.

Судом встановлено, що вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх перевірки.

При цьому суд враховує, що лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх перевірки.

Так, оскільки прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства України.

При цьому, суд вказує на те, що виключення з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 типу засобу вимірювальної техніки вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 не встановлює неможливість його використовувати.

Так, оскільки, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства України.

Згідно оглянутого під час судового засідання відеозапису зробленого за допомогою вимірювача швидкості TruCAM №000657 вбачається, що при наведенні хрестика на автомобіль Chevrolet Captiva днз НОМЕР_1 , який перебуває у русі у с. Миколаївка, зафіксовано швидкість руху останнього - 103 км/год.

Із наданого представником третьої особи фотознімку чітко вбачається державний номер транспортного засобу Chevrolet Captiva, а саме: НОМЕР_1 .

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз`яснено положення частини першої статті 276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином зазначеним рішенням роз`яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Реуцькова А.В. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції і має спеціальне звання «лейтенант поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП, які вчиняються на території Дніпропетровської області.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови відповідача, вона містить всі необхідні відомості, які визначені статтею 283 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП, постанова серії АР № 893564 від 07.03.2019 року винесена інспектором ПП УПП в Дніпропетровській області взводу 1 роти 2 батальйону 3 лейтенантом поліції Реуцьковою А.В. у межах наданих їй повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП, є законною, підстави для її скасування відсутні.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з урахуванням вищевикладених обставин за їх недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 222, 245, 251, 252, 276, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243 - 246, 250, 268, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Залишити рішення суб`єкта владних повноважень - інспектора ПП УПП в Дніпропетровській області взводу 1 роти 2 батальйону 3 лейтенанта поліції Реуцькової Анастасії Володимирівни без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ПП УПП в Дніпропетровській області взводу 1 роти 2 батальйону 3 лейтенанта поліції Реуцькової Анастасії Володимирівни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне рішення складено та підписано 06.08.2019 року.

Суддя: О. Н. Борис