Справа № 826/12311/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2019 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив суд зобов`язати здійснити нарахування та виплату на користь позивача компенсації за втрату частини доходу (пенсії), яка нарахована Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві за постановами Печерського районного суду міста Києва від 25.02.2011 № 2а-287/11 та від 03.06.2011 № 2-а-1162/11.

Вказана позовна заява обґрунтована тим, що на виконання постанови Печерського районного суду міста Києва від 25.02.2011 по справі № 2а-287/11 проведено перерахунок пенсії та здійснено її нарахування за період з 31.07.2010 по 25.02.2011 в сумі 2 660,69 грн. Також, на виконання постанови Печерського районного суду міста Києва від 03.06.2011 по справи № 2-а-1162/11 проведено перерахунок пенсії за період з 20.11.2010 по 20.07.2011 в сумі 36 125,34 грн. Відповідно до повідомлень про прийняття до обліку рішень, виконання яких гарантується державою № 1821/04-31 від 24.11.2014 та № 1822/04-31 від 24.11.2014 Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві надіслані довідки про здійснення нарахування пенсії відповідно до вказаних вище судових рішень Печерського районного суду міста Києва для проведення виплати відповідно до ПКМ України № 440 від 03.09.2014 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою». Проте, відповідно до розрахунку на доплату наданого позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві загальний розмір недоотриманої пенсії позивача становить 38 786,03 грн. Вказане, на думку позивача, свідчить про наявність підстав для нарахування та виплати позивачу компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2019 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зокрема, апелянт вказує на те, що ГУ ПФУ в м. Києві здійснило виконання судових рішень в межах своєї компетенції, однак не здійснило виплату внаслідок відсутності бюджетних коштів.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання постанови Печерського районного суду міста Києва від 20.08.2012 по справі № 2а-116/11 Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві проведено позивачу перерахунок пенсії в порядку, встановленому вказаним судовим рішенням, здійснено нарахування коштів за період з 20.11.2010 по 22.07.2011 в сумі 36 125,34 грн та зазначену суму включено в додаткову відомість.

Також, на виконання постанови Печерського районного суду міста Києва від 16.11.2011 у справі № 2а-287/11 Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві проведено позивачу перерахунок пенсії в порядку, встановленому вказаним судовим рішенням, здійснено нарахування коштів за період з 31.10.2010 по 25.02.2011 в сумі 2 660,69 грн та зазначену суму включено в додаткову відомість.

Як вбачається з матеріалів справи позивачу належать до виплати доплата на загальну суму 38 786,03 грн, проте, згідно розрахунків на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФА115457, такі суми за Дорученням № Д ФА115457/7 за період листопад 2010 року - липень 2011 року у сумі 34 198,47 грн; за дорученням № Д ФА115457/9 за період листопад 2010 року - липень 211 року - 1 926,87 грн; за дорученням № Д ФА115457/4 за період липень 2010 року - лютий 2011 року - 2 660,69 грн, не виплачені.

Згідно з виписки з рахунку позивача Головному управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» виплата заборгованості по перерахованій відповідно до судових рішень Печерського районного суду міста Києва пенсії позивачу мала місце 23.08.2017 на суму 38 786,03 грн.

В подальшому, позивач 23.04.2018 звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві щодо виплати компенсації втрати частині доходів, проте листом № 24180 від 20.06.2018 позивачу відмовлено у такій виплаті, оскільки компенсація провадиться у разі затримки на один та більше календарних місяців виплати доходів, а вказані позивачем суми перераховані Державною казначейською службою України.

Не погоджуючись з відмовою здійснити нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходу (пенсії) позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати пенсії за період з липня 2010 року по серпень 2017 року.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії; соціальні виплати.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 затверджений Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).

Як передбачено у пункті 1 Порядку № 159, дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Пунктом 3 Порядку № 159 визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Згідно пункту 5 Порядку № 159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

При цьому, як передбачено у пункті 7 названого Порядку № 159, компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме:

- власних коштів - підприємствами, установами та організаціями, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднаннями громадян;

- коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

- коштів Пенсійного фонду, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив у постанові від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 21.06.2018 (№ 523/1124/17), від 03.07.2018 у справі № 521/940/17.

При цьому, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 15.04.2019 по справі № 727/7818/16-а.

За таких обставин, оскільки, належні позивачу кошти фактично виплачені лише в серпні 2017 року та несвоєчасне нарахування сум відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати пенсії у відповідності до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з липня 2010 року по серпень 2017 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05.08.2019.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

І.О. Лічевецький