Справа № 236/2319/19
Суддя: Саржевська І. В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 236/2319/19

31 липня 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді Саржевської І.В.,

при секретарі Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Тимошенка Володимира Григоровича про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 595274 від 17.06.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Тимошенка В.Г. про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 595274 від 17.06.2019 року.

Позивач повідомляє, що постановою інспектора поліції Тимошенка В.Г. від 17.06.2019 року відносно нього було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255,00 грн.. При цьому співробітник поліції вбачав у діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, зазначив, що 17.06.2019 року о 15 год. 32 хв. ОСОБА_1 у м. Решетилівка Полтавської області по вул. Чумацькій,143, керував автомобілем, рухався зі швидкістю 102 км/год., при цьому перевищив встановлення обмеження швидкості руху в населеному пункті більше, ніж на 20 км/год., чим порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху.

Натомість ОСОБА_1 пояснює, що дійсно 17.06.2019 року керував транспортним засобом марки «Samand», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою М 03 (Е40) на території Полтавської області, з боку м. Полтави у напрямку м. Києва, з об`єктивних причини (через встановлення з порушенням Національного стандарту «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування») не помітив дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту», продовжував рух зі дотриманням режиму швидкості, дозволеного за межами населеного пункту. Позивач вважав, що його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відсутня, після зупинки автомобіля пояснив ці обставини інспектору поліції, однак останній був переконаним у винуватості ОСОБА_1 , не зміг об`єктивно з`ясувати обставини справи, не взяв до уваги пояснення водія та не перевірив їх на місці при вирішенні питання щодо адміністративної відповідальності позивача. Також ОСОБА_1 зауважує, що інспектор поліції на його прохання не надав для огляду будь-яких записів фото - чи відеофіксації обставин події, не роз`яснив йому права та обов`язки у відповідному провадженні, позбавив його можливості скористатись правовою допомогою, заявити клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки необхідних доказів, котрі можуть свідчити на користь водія.

На думку позивача, у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, тому дії працівника поліції щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є неправомірними. Позивач просить суд скасувати постанову працівника поліції від 17.06.2019 року у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

За загальним правилом, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача (ч.1 ст. 25 КАС України).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).

Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.

За таких обставин адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.

На підставі ч.5 ст. 262 КАС України судом ухвалено рішення про розгляд справи спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач не повідомляв про врегулювання публічно-правового спору між ним та посадовою особою територіального органу Національної поліції у позасудовий спосіб.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву засвідчені копій матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, оптичний диск DVD -R із відеозаписом події за участю ОСОБА_1 та інспектора патрульної поліції. У відзиві відповідача висловлені заперечення з приводу позовних вимог; зазначено, що дії працівника поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення повністю відповідали вимогам Закону України «Про Національну поліцію», фіксація правопорушення відбувалась із застосуванням лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20; інспектором патрульної поліції були роз`яснені позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. ст. 55,59, 63 Конституції України; при наданні власних пояснень на місці зупинки транспортного засобу позивач визнав ту обставину, що він помітив дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» і почав знижувати швидкість автомобіля. Відповідач просив суд повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .. Копія відзиву на позов направлена на адресу позивача засобами поштового зв`язку.

Дослідивши матеріали адміністративної справи № 236/2319/19, суд встановив такі фактичні обставини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку Донецької області, є громадянином України, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).

Як вбачається із копії документа, наданого позивачем до суду, постановою інспектора поліції Тимошенка В.Г. від 17.06.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, відносно нього було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255,00 грн. (а.с.22). При цьому співробітник поліції вбачав у діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, зазначив у постанові, що «…17.06.2019 року о 15 год. 32 хв. ОСОБА_1 у м. Решетилівка Полтавської області по вул. Чумацькій,143, керував автомобілем марки «Samand EL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 102 км/год., при цьому перевищив встановлення обмеження швидкості руху в населеному пункті більше, ніж на 20 км/год., чим порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху…».

Постанова інспектора патрульної поліції Тимошенка В.Г. від 17.06.2019 року за процесуальною формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП; містить записи про використання технічних засобів - лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, відеофіксація події за допомогою TruCam та боді-камери ВІ 001005; у документі є підпис позивача про роз`яснення йому прав за ст. 268 КУпАП та строку оскарження постанови за ст. 289 КУпАП; на зворотному боці постанови міститься перелік прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснення щодо порядку сплати штрафу; факт отримання копії цієї постанови підтверджено наявним особистим підписом ОСОБА_1 , що не оспорюється позивачем.

До постанови відповідачем додані скріншоти відеофіксації події з приладу TruCam LTI 20/20, серійний номер 003091, де зафіксовано зовнішній вид автомобіля марки «Samand EL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , місце здійснення відеофіксації (м. Решетилівка Полтавської області, вул. Чумацька,143), дані вимірюваної швидкості транспортного засобу (102 км/год.), дистанція, з якої відбувалось вимірювання (413,9 м).

Відповідачем надані копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер 003091, чинного до 14.12.2019 року, сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки (№ UA-MI/1-2903-2012, виданого 29.08.2012 року Міністерством економічного розвиту і торгівлі України. Згідно з листом Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 04.10.2018 року № 04/03/03-3878 виріб «TruCam LTI 20/20» має чинний експертний висновок у сфері криптографічного захисту інформації від 27.09.2018 року № 04/02/03-3008.

Згідно з повідомленням Служби автомобільних доріг у Полтавській області від 16.11.2018 року № 01-02/1266 дорожні знаки 5.70 «Фото- і відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» були розміщені на відстані 50-100 м до початку населеного пункту в залежності від існуючої дорожньої обстановки та з урахуванням можливості їх установлення, в тому числі у м. Решетилівка Полтавської області, де кілометрова прив`язка становить км 304+964 - км 307+233.

Крім того, судом оглянуто наданий відповідачем оптичний диск DVD -R із відеозаписом події за участю ОСОБА_1 та інспектора патрульної поліції. З оглянутого відеозапису вбачається, що інспектором патрульної поліції Тимошенком В.Г. 17.06.2019 року на автошляху у м. Решетилівка Полтавської області по вул. Чумацькій,143, було зупинено транспортний засіб марки «Samand», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрим керував ОСОБА_1 ; водію були роз`яснені працівником поліції причини зупинки транспортного засобу, роз`яснені права та обов`язки особи, котра притягується до адміністративної відповідальності; інспектором патрульної поліції надана можливість водієві висловити зауваження та клопотання, пов`язані із розглядом справи про адміністративне правопорушення; факт перевищення водієм встановленого режиму швидкості зафіксовано за допомогою технічного засобу.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, в тому числі перевірку документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу (ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

За правилами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, в тому числі, передбачені частини першою, другою, третьою, п`ятою ст. 122 КУпАП.

Норми ч.1 ст. 122 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину - у виді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із п.12.4 Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Водночас, згідно із п.12.6 Правил дорожнього руху поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух транспортних засобів зі швидкістю: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зазначені у ст. 258 КУпАП. Зокрема, відповідно до ч.7 ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наявність матеріалів фото - та відеозапису події, наданих відповідачем, вказує на відсутність у даному разі потреби для складання працівником поліції протоколу у справі про адміністративне правопорушення. Відтак, відсутність у справі протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам закону.

Суд відхиляє зауваження позивача з приводу того, що працівником поліції не були роз`яснені всі права, передбачені ст. 268 КУпАП, це твердження ОСОБА_1 спростовується відеозаписом події, оглянутим судом.

Пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності у його діянні складу адміністративного правопорушення, суд вважає не послідовними, такими, що не узгоджуються з його поясненнями, наданими на місці зупинки транспортного засобу 17.06.2019 року і зафіксованими за допомогою відеозапису. Зокрема, позивач після зупинки транспортного засобу пояснив працівнику поліції, що він «…відразу, коли побачив знак «Початок населеного пункту» почав знижувати швидкість автомобіля до дозволеної 50 км/год…». З таких пояснень ОСОБА_1 вбачається, що йому завчасно, після проїзду знаку «Початок населеного пункту», стало відомо про в`їзд до м. Решетилівки Полтавської області. Відповідно, водій повинен був дотримуватись швидкісного режиму, встановленого для автомобілів у межах населених пунктів, однак знехтував вимогами п.12.4 Правил дорожнього руху. За цих обставин суд оцінює твердження водія як обраний спосіб захисту з метою уникнути в подальшому несприятливих наслідків у виді заходів адміністративного стягнення.

Працівником поліції беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, зібрані працівником поліції докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені. Працівник поліції упевнився у винуватості водія поза будь-яким розумним сумнівом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інспектором патрульної поліції Тимошенком В.Г. з дотриманням вимог ст.ст. 222, 245,252,258,268 КУпАП розглянута справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , застосував до водія адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 122 КУпАП. Підстав для визнання дій працівника поліції неправомірними суд у розглядуваному випадку не вбачає.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне ухвалити саме таке рішення у розглянутій справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає про таке.

Згідно зі ст. 132 КАС України судовий збір віднесено до складу судових витрат.

Вимоги позивача за своєю сутністю стосуються оскарження постанови правозастосовного органу у справі про адміністративне правопорушення. У постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 року у справі № 21-1410а16 висловлена правова позиція, згідно з якою у справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287,288 КУпАП, ст.ст. 2,3,4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору.

Згідно із ч.5 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.7 ст. 139 КАС України). Відповідачем не надано до суду документального підтвердження наявності у нього судових витрат. Отже, для застосування у справі положень ч.5 ст. 139 КАС України відсутні підстави.

Керуючись ст. 8, 19, 62, 64, 68 Конституції України, ст. 2, 5, 6, 7, 19, 132, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Тимошенка Володимира Григоровича про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 595274 від 17.06.2019 року - залишити без задоволення.

Постанову інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Тимошенка Володимира Григоровича серії ДП18 № 595274 від 17.06.2019 року, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на підставі ч.1 ст. 122 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 255,00 грн. - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення такого рішення.

Суддя -