Справа № 480/2708/19
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2019 р. Справа № 480/2708/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Високос Я.С.,
представника відповідача - Матросова Р.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_2
до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області
про скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - відповідач), в якому просить скасувати постанову старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Толок Наталії Анатолівни від 25 червня 2019 року № 47980859 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору по виконавчому провадженню в розмірі 155 197,13 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 червня 2014 року в цивільній справі № 592/362 5/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з позивача в солідарному порядку стягнуто заборгованість по кредитним договором ML-C00/444/2008 від 06 березня 2008 року в розмірі 1 552 098,64 гривень. Позивач стверджує, що у березні 2019 року борг перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за вищевказаними кредитними договорами було погашено в повному обсязі в добровільному порядку, що підтверджується довідкою стягувача № 164 від 04.04.2019. Однак, 17 липня 2019 року позивачем отримано постанову Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови від 25.06.2019 про стягнення з позивача виконавчого збору по виконавчому провадженню № 47980859 в розмірі 155 197,13 грн.
Позивач, посилаючись на ч. 1-2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що підставою для стягнення з боржника судового збору є погашення боргу боржником перед стягувачем внаслідок певних дій державного виконавця. На думку позивача, сама по собі наявність на виконанні виконавчого документу не є підставою для стягнення виконавчого збору.
Позивач зауважує, що йому не відомо про будь-які дії, вчинені державним виконавцем спрямовані на погашення боргу. Борг за кредитним договором було погашено позивачем поза межами виконавчого провадження в добровільному порядку внаслідок домовленостей зі стягувачем. А тому, на переконання позивача, постанова про стягнення з нього виконавчого збору є протиправною та підлягає скасуванню.
Крім того, позивач звертає увагу на те, що постанова про стягнення виконавчого збору була винесена вже після закінчення виконавчого провадження про стягнення з позивача основної суми боргу на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а тому не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» і є незаконною.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду з урахуванням особливостей, передбачених ст. 287 КАС України.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. У письмовому відзиві на позовну заяву зазначив, що твердження позивача про те, що борг було погашено в добровільному порядку є необґрунтованими, оскільки при здійсненні виконавчого провадження № 47980859 вживались заходи примусового виконання. Так, 30.06.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, 31.07.2015 державним виконавцем винесено постанову про розшук транспортного засобу боржника, 20.05.2019 державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, про звернення стягнення на доходи боржника.
Також, відповідач зауважив, що позивач у позовній заяві посилається на норми матеріального права, які втратили чинність. Згідно з частиною 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (який набрав чинності 02.10.2016) виконавчий збір стягувався у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VІІІ від 03.07.2018 (який набрав чинності 28.08.2018 та був чинним на момент винесення оскаржуваної постанови та є чинним на даний час) до частини 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» внесено зміни, у зв`язку з чим чинною є редакція, відповідно до якої виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
30.06.2015 старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 47980859 з примусового виконання виконавчого листа № 592/3625/14-ц, виданого 29.07.2014 Ковпаківським районним судом м. Суми.
Як встановлено із довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 04.04.2019 № 164 ОСОБА_3 повністю погасила заборгованість по кредитному договору № ML-C00/297/2007 від 10.09.2007 та заборгованість по кредитному договору № ML-C00/444/2008 від 06.03.2008 (а.с. 10).
25.06.2019 старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 47980859 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження у зв`язку із сплатою боржником суми боргу у повному обсязі (а.с. 11).
Також, 25.06.2019 старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 47980859, якою з ОСОБА_2 стягнуто виконавчий збір у розмірі 155209,86 грн. Залишок боргу станом на 25.04.2019 становить 155197, 13 грн. (а.с. 12).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
До 05 жовтня 2016 року чинним був Закон України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21 квітня 1999 року.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.
Відповідно до пунктів 5, 6 та 7 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (пункт 5).
Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження (пункт 6).

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону (пункт 7).

Суд наголошує, що Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1404-VІІІ врегульований порядок вчинення саме "виконавчих дій", а не "виконавчого провадження", і тому кожна окрема виконавча дія завершується відповідно до того закону, в період дії якого вона розпочата.

На момент прийняття оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 25.06.2019 № 47980859 діяв Закон № 1404-VIII, а отже саме його положення слід застосовувати до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (далі - Закон N 1404-VIII) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно із ч. 5 ст. 27 Закону N 1404-VIII виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону N 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, законодавець визначив єдину підставу, коли не стягується виконавчий збір - якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено із матеріалів справи постанова про відкриття виконавчого провадження № 47980859 була прийнята 30.06.2015.

Водночас, сплата боргу у повному обсязі, тобто виконання рішення, відбулося у квітні 2019 року, тобто після відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що державним виконавцем, правомірно, за наявності підстав, передбачених ст. 27 Закону N 1404-VIII було прийнято постанову від 25 червня 2019 року № 47980859 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору в розмірі 155 197,13 грн.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що спірна постанова була прийнята з порушенням встановленого законодавством строку, а тому є незаконною, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 5 ст. 13 Закону N 1404-VIII порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Судом встановлено, що у даному випадку державним виконавцем було дотримано процедуру прийняття оскаржуваної постанови, а тому порушення строку її прийняття не може бути підставою для визнання такої постанови незаконною та її скасування.

Суд критично ставиться до аргументів позивача про те, що рішення суду було виконане ним у добровільному порядку, а державним виконавцем не вчинялися заходи примусового виконання, оскільки примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що 30.06.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 47980859, 31.07.2015 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № 47980859, 20.05.2019 державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, про звернення стягнення на доходи боржника у виконавчому провадженні № 47980859.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем належним чином доведено правомірність прийняття постанови від 25 червня 2019 року № 47980859 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору в розмірі 155 197,13 грн., а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко