Справа № 826/1701/15
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1701/15
УХВАЛА

02 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Земляної Г.В., Епель О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Глазер-Юн» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року Приватне акціонерне товариство «Глазер-Юн» (далі - Позивач, ПрАТ «Глазер-Юн») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, у подальшому заміненого на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Відповідач, ДПІ у Святошинському районі), в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просило:

- визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві щодо розірвання договору про визнання електронних документів № від 18.05.2013 року та неприйняття декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року в електронній формі, неприйнятті податкової декларації з податку на прибуток підприємства на момент її подання в електронній формі, станом на 08.02.2015 року, неприйнятті форми № 1ДФ в електронній формі станом на 08.02.2015 року;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року на момент її подання, зокрема станом на 19.01.2015 року;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві прийняти податкову декларацію з податку на прибуток на момент її подання в електронному вигляді, станом на 08.02.2015 року;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві прийняти форму 1 ДФ Податковий розрахунок сум доходи, нарахованого(сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку на момент її подання в електронному вигляді, станом на 08.02.2015 року;

- визнати чинним електронний договір на подання електронної звітності від 18.05.2013 року;

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів № 180520131 від 18.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Глазер-Юн» та Державною податковою інспекцією у Святошинському районі міста Києва ДПС;

- визнано протиправною відмову Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві у прийнятті та реєстрації податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року із додатками;

- зобов`язано вважати прийнятою та зареєстрованою податкову декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року із додатками 19.01.2015 року о 11:45:23.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У серпні 2016 року ДПІ у Святошинському районі звернулася до суду першої інстанції із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просила скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2015 року по справі 826/1701/15 та постановити нове рішення, яким в позові ПрАТ «Глазер-ЮН» відмовити повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2019 року у задоволенні заяви ДПІ у Святошинському районі про перегляд за нововиявленими обставинами відмовлено та залишено в силі рішення суду від 16.04.2015 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.07.2019 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 295, 296 КАС України. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що Апелянтом пропущено встановлений ч. 1 ст. 295 КАС України процесуальний строк оскарження рішення суду першої інстанції, а викладені у клопотанні про поновлення строку причини поважними визнані не були, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Як вбачається за матеріалів справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ДПІ у Святошинському районі отримала 18.07.2019 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог даної ухвали Відповідачем 23.07.2019 надіслано до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що причиною пропуску процесуального строку була неможливість забезпечення сплати судового збору вчасно через тривалість процедури його сплати. Крім іншого, у заяві підкреслено, що ДПІ у Дніпровському районі вчинювалися всі необхідні дії, спрямовані на забезпечення сплати судового збору. Також Апелянт звертає увагу на проведення реорганізації районних Державних податкових інспекцій в якості перешкоди для своєчасного подання апеляційної скарги.

Надаючи оцінку викладеним у заяві доводам, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено в ухвалі від 15.07.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, копію повного тексту оскаржуваної ухвали було отримано Відповідачем 04.06.2019 року. Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції було 19.06.2019 року. Проте апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 01.07.2019 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

Посилання Відповідача на здійснення реорганізації територіальних органів ДФС як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції суд вважає безпідставними, адже налагоджена не належним чином внутрішня організаційна діяльність органу державної влади не може вважатися об`єктивною та непереборною причиною пропуску процесуального строку.

Твердження ДПІ у Святошинському районі про гарантоване чинним законодавством право останнього на апеляційне оскарження судового рішення суд вважає помилковим у контексті спірних правовідносин з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 року у справі «Устименко проти України» зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При цьому, судом також враховуються висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Лелас проти Хорватії», відповідно до яких держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Таким чином, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для можливості визнання поважними причин пропуску ДПІ у Святошинському районі строку на апеляційне оскарження ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2019 року. Інших доводів поважності причин пропуску строку Апелянтом не зазначено.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів Апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про поновлення строків на апеляційне оскарження судового рішення - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Глазер-Юн» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Г.В. Земляна

О.В. Епель