Справа № 340/166/19
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Справа № 340/166/19

провадження № 2-ап/340/20/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петренко О.С.

за участю секретаря судового засідання - Толстової О.І

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Тарасенка Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, вул. Чміленка,41, м. Кропвиницький,25006

про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить :

- визнати неправомірною відмову Головного управління НП в Кіровоградській області щодо призначення та проведення службового розслідування з метою встановлення причинного зв`язку його захворювання з виконання службових обов`язків;

- зобов`язати ГУ НП в Кіровоградській області призначити та провести службове розслідування з метою встановлення причинного зв`язку його захворювання з виконанням службових обов`язків;

- зобов`язати ГУ НП в Кіровоградській області скласти за результатами розслідування захворювання акти за формою Н-1 та за формою Н-5;

- стягнути з ГУ НП в Кіровоградській області на його користь судові витрати по справі;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в порушення вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, відповідачем не було призначено та проведено службове розслідування з метою встановлення причинного зв`язку його захворювання з виконання службових обов`язків.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу разом з доданими до неї документами, на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України (а.с.20-21).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 року в адміністративній справі №340/166/19 - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.63-64).

Вказана справа надійшла до суду 11.05.2019 року та передана головуючому судді Петренко О.С. для вирішення питання щодо продовження розгляду справи.

Ухвалою суду від 13 травня 2019 року вказаний позов залишено без руху.

23.05.2019 року на адресу суду надійшла заява з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 04.06.2019 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.90-91)

Зазначеною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву з відповідними доказами в їх обґрунтування.

Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с.100-103).

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.105-115)

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

На підставі ч. 3 ст. 243 КАС України в судовому засіданні 31.07.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини рішення з урахуванням вимог ст.243 КАС України.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в ОВС з 10.04.2002 року по 06.11.2015 року, в поліції за 07.11.2015 року по 01.08.2018 року.

Наказом ГУ НП в Кіровоградській області від 02.08.2018 року №348 о/с позивач звільнений зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про поліцію" (через хворобу) з 1 серпня 2018 року.

Згідно свідоцтва про хворобу від 31.07.2018 р. №214 позивача визнано непридатним до служби в поліції.

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК від 06.08.2018 року №627698 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 25.06.2018 року внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції. Інвалідність встановлена безтерміново.

24.10.2018 р. позивач звернувся до ГУ НП в Кіровоградській області з заявою про призначення та проведення службового розслідування щодо встановлення причинного зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Листом від 21.11.2018 року за вих.№1833/20-2018 позивача повідомлено що за викладеними в заяві фактами проведено перевірку. Встановити причинний зв`язок захворювання позивача з виконанням службових обов`язків неможливо через відсутність останнього.

01.12.2018 р. позивач поштовим зв`язком направив заяву до ГУ НП в Кіровоградській області про проведення додаткового службового розслідування.

Листом ГУ НП в Кіровоградській області від 17.12.2018 за вих.№1965/20-2018 повідомлено про розгляд звернення позивача керівництвом ГУ НП в Кіровоградській області, проведено перевірку. Встановити причинний зв`язок захворювання позивача з виконанням службових обов`язків неможливо через відсутність останнього.

Позивач, не погоджуючись з зазначеними діями відповідача, звернувся до суду з вказаним позовом.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, Міністерство внутрішніх справ України Наказом від 27.12.2002 року № 1346 затвердило Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України.

Пунктом 3.8 Порядку №1346 обумовлено, що комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії, серед іншого: визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Згідно з додатком № 4 в акті розслідування нещасного випадку зазначається один з таких висновків: нещасний випадок (у тому числі поранення) стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків; нещасний випадок (у тому числі поранення) стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до пункту 3.10 Порядку №1346, комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я.

Отже, за змістом наведених вище приписів Порядку № 1346 розслідуванню за цим нормативно-правовим актом підлягають, серед іншого, раптові погіршення стану здоров`я (нещасні випадки), що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше.

Так, в судовому засіданні, відповідно пояснень представника відповідача, встановлено, що згідно довідки МСЕК №0012521 від 27.10.2008 року ОСОБА_1 при первинному огляді встановлено 10% втрати працездатності, в зв`язку з травмою, одержаною в період проходження служби в ОВС та МВС України та проведено виплату в сумі 1530,00 грн. 27.06.2018р., відповідно до довідки серії 12 ААА №0007699, ОСОБА_1 встановлено 80% втрати працездатності та, відповідно до довідки до Акту огляду МСЕК від 06.08.2018р. серія 12ААА №627698, позивачу встановлено ІІ група інвалідності з 25.06.2018 р., в зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням ним служби в поліції.

Наказом ГУ НП в Кіровоградській області №348 о/с від 02.08.2018р. ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" (через хворобу).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 року (справа №1140/2600/18) позовні вимоги задоволено в повному обсязі, зобов`язано ГУ НП в Кіровоградській області не пізніше 30 днів, з дня набрання рішенням суду законної сили, повторно розглянути заяву позивача від 13.08.2018 року та призначити йому одноразову грошову допомогу.

Представник відповідача наголошував, що відповідно до платіжного доручення від 18.04.2019 року за №1293 позивачу виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 171 360,00 грн.

Вказані обставини сторонами під час судового розгляду справи, не заперечувались.

Отже, судом встановлено, що позивачем отримано одноразову грошову допомогу, відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" на підставі встановленої йому інвалідності, внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в поліції.

Так, в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що в листах про призначення службового розслідування, позивач посилався на Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС від 27.12.2002 року №1346.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно з пунктами 2.2 та 2.4 Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Пунктом 3.1 Порядку №1346 передбачено, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Відповідно до пункту 3.5 Порядку №1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи.

Аналіз положень Порядку №1346 свідчить про те, що для призначення та проведення розслідування з метою встановлення причинного зв`язку захворювання з виконання службових обов`язків керівнику підрозділу потрібно видати наказ на підставі повідомлення про нещасний випадок.

При цьому, повідомити про нещасний випадок зобов`язаний працівник, який його виявив, або сам потерпілий негайно після настання такого випадку.

Форма повідомлення наведена у додатку 8 до Порядку №1346.

Також, такий нещасний випадок (гостре професійне захворювання) повинно статись протягом одноразового впливу небезпечних факторів (протягом не більше однієї робочої зміни).

Так, судом, проаналізувавши листи ОСОБА_1 , які надані ним до відповідача, встановлено, що вони дійсно містять лише діагноз. При цьому, у вказаних листах відсутні: дата і час нещасного випадку (протягом якого робочого дня виник вплив небезпечних факторів); місце нещасного випадку; стислі обставини і передбачувані причини нещасного випадку ( у тому числі поранення); дата, час передачі інформації про нещасний випадок (гостре професійне захворювання) та прізвище особи, яка її передала (а.с.38,40).

Враховуючи невідповідність зазначених заяв вимогам Порядку №1346, суд приходить до висновку про відсутність повноважень у відповідача для видання наказу про розслідування.

Крім того, відповідно до приписів Порядку №1346, після отримання повідомлення про нещасний випадок призначається розслідування нещасного випадку, а не службове розслідування як просив позивач.

Суд зазначає, що проведення службових розслідувань в органах Нацполіції регламентується Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом МВС від 07.11.2018 року №893.

Згідно з вимогами п.1 розд. ІІ Порядку №893, підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, ЗМІ, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Зміст положень Порядку №893 та Порядку №1346 свідчить, що службове розслідування та розслідування нещасного випадку є не тотожними поняттями, з різними механізмами та, відповідно, правовими наслідками.

Зміст листів, поданих позивачем до відповідача, свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку, а тому правових підстав для призначення та, відповідно, проведення службового розслідування у ГУ НП не було.

При цьому, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , пояснив суду, що він працює головним спеціалістом ДНОП УЛМТЗ ГУНП в області та є відповідальним за додержанням норм охорони праці у ГУ НП в Кіровоградській області. Свідок пояснив, що за зверненням позивача він перевірку не проводив. Крім того, свідок зазначив, що ОСОБА_1 до нього звертався усно.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, за викладеними позивачем фактами проведено перевірку та надано відповіді №1833/20-2018 від 21.11.2018 року та №1965/20-2018 від 17.12.2018року.

Так, перевіркою встановлено, що в посадових інструкціях позивача від 31.03.2012 р. відсутні пункти, які включають в себе обов`язки стосовно регламентних робіт спеціальних технічних засобів, обслуговування, заміни, встановлення та ремонту об`єктів ГПУ (ізоляторів тимчасового тримання) на території Кіровоградської області (які визначені позивачем в листах).

Представник відповідача зазначив, що в посадових інструкціях від 23.12.2016 р. визначено, що позивач мав право обслуговувати техніку, встановлену на стаціонарно обладнаних об`єктах Державної кримінально - виконавчої служби України та спеціально обладнаних об`єктах НПУ (ізоляторах тимчасового тримання), але згідно з записами в інвентарних справах, зведених на такі об`єкти у період з 31.03.2012 року по 01.08.2018 року, позивач до вказаних об`єктів не виїжджав та техніку на них не обслуговував.

В зв`язку з викладеним, призначити службове розслідування та, відповідно, встановити причинний зв`язок захворювання з виконанням службових обов`язків неможливо через відсутність виконання обов`язків про які зазначає позивач у своїх заявах.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.243- 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано - 06.08.2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко