Справа № 400/1726/19
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 р. справа № 400/1726/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправними дії щодо виключення довідки про заробітну плату від 28.04.2016 р. №23, яка надана ДВПТП для обчислення його пенсії; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату від 28.04.2016 р. №23 та виплачувати пенсію з урахуванням заробітної плати, відображеної в довідці починаючи з 01.04.2018 р. (з часу коли довідка не була врахована); зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії з урахуванням рівня середньої зарплати та інфляції позивачу з урахуванням довідки про заробітну плату від 28.04.2016 р. №23.

Позовна заява залишалась без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Після усунення недоліків, ухвалою від 10.07.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 КАС України.

Ухвалою від 05.08.2019 р. замінено відповідача, Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на його правонаступника, Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (далі-відповідач).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.04.2016 року йому була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, з 01.04.2018 р. відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії і виключив довідку про заробітну плату від 28.04.2016 р. №23, яка надана ДВПТП для обчислення його пенсії, оскільки відсутність даних щодо відрахувань збору на пенсійне забезпечення у системі персоніфікованого обліку України, у зв`язку з тим, що особа працювала за межами України (в РФ) не може бути підставою для не врахування такого періоду під час призначення/перерахунку пенсії.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області позов не визнав, в письмовому відзиві зазначив, що в результаті перевірки даних, вказаних у довідці від 28.04.16 №23, наданих позивачем для обчислення пенсії, встановлено відсутність підстав для зарахування сум заробітної плати, зазначеної в цій довідці, виходячи з того, що позивач працював в Російській Федерації, страхові внески сплачувались в до ГУ Пенсійного фонду Російської Федерації і в системі персоніфікованого обліку України про застраховану особу вбачається зарахування заробітної плати та страхованого стажу лише за період з 01.09.2005 р.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до ст. 263 КАС України.

Інших заяв і клопотань учасники справи суду не подавали.

Процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

ОСОБА_1 з 26.04.2016 р. призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

14.04.2016 р. позивач звернувся із заявою про призначення йому пенсії.

16.08.2016 року позивач звертався до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії та надав довідку від 28.04.16 №23 про заробітну плату за період роботи з січня 1993 по грудень 1999 року.

Разом з цим, для обчислення розміру пенсії позивач просив врахувати суми заробітної плати за період з січня 1993 по грудень 1999 року та за весь період страхового стажу, починаючи з липня 2000 року.

У грудні 2018 р. під час перерахунку пенсії на виконання рішення суду та у лютому 2019 році при перерахунку пенсії з урахуванням рівня середньої заробітної плати та інфляції не врахував довідку від 28.04.16 №23.

Позивач зазначив, що дії відповідача щодо виключення під час перерахунку пенсії довідки про заробітну плату від 28.04.2016 р. №23 призвели до зменшення загального розміру його пенсії чим порушено його права.

Відповідно до ст. 24 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового,стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, а саме роботодавці, підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України - для працюючих осіб, за яких роботодавець сплачує внески в сумі меншій, ніж сума внеску із заробітку, який потерпілий мав до ушкодження здоров`я, а також для непрацюючих осіб.

З наведеного випливає, обов`язок зі сплати страхових внесків покладено на роботодавця, а не на позивача, із заробітної плати якого у встановленому законом порядку відраховувались належні до сплати внески до цільових фондів.

За приписами ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 1 Угоди між Союзом Радянських Соціалістичних Республік і Монгольською Народною Республікою "Про співпрацю в галузі соціального забезпечення" від 28.01.1982 року, дана угода стосується всіх видів соціального забезпечення громадян, які встановлені і будуть встановлені законодавством Договірних Сторін.

Стаття 4 даної Угоди передбачає, що при призначенні пенсії повністю зараховується трудовий стаж, набутий на території обох Договірних Сторін і підтверджений компетентними органами тієї Договірної Сторони, на території якої набутий стаж.

Також, статтею 6 ч. 3 Угоди від 13.03.1992 року "Про гарантії прав громадян - учасників співдружності незалежних держав в області пенсійного забезпечення" передбачено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі пільгових пенсій та за вислугою років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території на територіях держав-учасниць Угоди, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності Угоди. Розрахунок пенсії проводиться із заробітку за період роботи, який зараховується в трудовий стаж. Така ж позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015 року по справі №К/800/11718/13.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудщіх-мігрантів від 14.01.1993 р., підписаної урядами, зокрема України та Російської Федерації, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових умовах і за спеціальністю, взаємно визнається сторонами.

Завданням законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування є встановлення гарантій щодо захисту прав та інтересів громадян, які мають право на пенсію, а також на інші види соціального захисту, що включають право на забезпечення їх у разі хвороби, постійної або тимчасової втрати працездатності; безробіття з незалежних від них обставин, необхідності догляду за дитиною-інвалідом, хворим членом сім`ї, смерті громадянина та членів його сім`ї тощо.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції "майном" визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання" на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" (пункт 32)), а також право на певні суми соціальних виплат , у тому числі , у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі "Суханов та Ільченко проти України".

"Законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі "Копецький проти Словаччини"). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами ("Копецький проти Словаччини" .

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар.

Отже, оскільки період роботи з січня 1993 р. по грудень 1999 р. в Російській Федерації підтверджено як записом у трудовій книжці, так і наданою ДПВТП довідкою від 28.04.2016 р. №23, відповідач безпідставно виключив довідку від 28.04.2016 р. №23 під час розрахунку пенсії, спираючись на відсутність індивідуальних відомостей про застраховану особу, адже у самій Довідці №23 від 28.04.2016 р. зазначено про сплату страховий внесків до Пенсійного фонду Росії.

Взагалі, у будь-якому випадку, правомірність або протиправність бухгалтерского обліку, відносин між підприємством і філією, сплати страхових внесків, розрахунків, не повинно мати наслідком порушення права позивача на врахування сум отриманої ним заробітної плати в обчисленні пенсії, тобто порушення права на "Законне сподівання" на отримання "активу" у розумінні ст. 1 Першого протоколу Конвенції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір позивачем сплачено в розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 15.05.2019 р. (а. с. 4), який підлягає присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020) щодо виключення довідки про заробітну плату від 28.04.2016 р. №23, яка надана ДВПТП для обчислення пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020) здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з урахуванням довідки про заробітну плату від 28.04.2016 р. №23 та виплачувати пенсію з урахуванням заробітної плати, відображеної в довідці починаючи з 01.04.2018 р.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) здійснити перерахунок розміру пенсії з урахуванням рівня середньої заробітної плати та інфляції ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з урахуванням довідки про заробітну плату від 28.04.2016 р. №23 .

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (пр. Богоявленський, 55-Е,Миколаїв,543) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 768,40 грн.

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич