Справа № 440/2247/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2247/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання бездіяльності щодо невиплати пенсії за віком за період з 01.10.2018 у загальному розмірі 9865,98 грн. протиправною та стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії за період з 01.10.2018 по 31.12.2018 у загальному розмірі 9865,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача щодо невиплати пенсії у спірний період, як внутрішньо переміщеній особі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

25.07.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній вказує на те, що заборгованість з виплати пенсії позивачу обліковується в органі, що здійснює соціальні виплати та буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України за умови відповідного фінансування.

Суд розглядає дану справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 263 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи суд встановив, що ОСОБА_1 , має статус внутрішньо переміщеної особи з території проведення антитерористичної операції.

Згідно з довідкою від 19.10.2018 № ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 /а.с. 10/.

Згідно із довідкою відділу обслуговування громадян Автозаводського району в м. Кременчуці та Кременчуцького району від 11.06.2019 № 2999 ОСОБА_1 знаходиться на обліку в органах Пенсійного фонду України (Автозаводський район в м. Кременчуці та Кременчуцький район) та отримує пенсію за віком у розмірі 3271,43 грн щомісячно, та за період з 01.10.2018 по 31.12.2018 отримано пенсію із січня по вересень 2018 року включно /а.с. 11/.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 щодо припинення виплати пенсії з жовтня по грудень 2018 року листом Кременчуцького ОУ ПФУ Полтавської області від 21.05.2019 № 161/Ш-14 повідомлено, що виплату пенсії за період із 01.10.2018 по 31.12.2018 в сумі 9865,98 грн. буде проведено з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 на умовах окремого порядку, після прийняття цього порядку Кабінетом Міністрів України /а.с. 12/.

Не погоджуючись із фактом невиплати як внутрішньо переміщеній особі заборгованості по пенсії за період з 01.10.2018 по 31.12.2018, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (надалі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV).

Частиною третьою статті 4 Закону №1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон №1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом №1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Згідно із довідкою відділу обслуговування громадян Автозаводського району в м. Кременчуці та Кременчуцького району від 11.06.2019 № 2999 ОСОБА_1 не здійснено пенсійні виплати за період з жовтня по грудень 2018 року /а.с. 11/.

За інформацією Кременчуцького ОУПФ суми коштів, які не виплачені за період з жовтня по грудень 2018 року обліковуються та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України за умови відповідного фінансування.

Відповідно до пункту 15 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Судом з`ясовано, що окремого порядку виплати заборгованості по соціальним виплатам чинним законодавством станом на момент розгляду справи не передбачено.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відсутність законодавчого врегулювання окремого порядку виплати заборгованості по соціальним виплатам не може ставити в залежність право особи на отримання пенсії, як єдиного джерела існування цієї особи.

Так само і відсутність відповідного фінансування не може бути підставою для звільнення держави від виконання зобов`язання щодо виплати пенсії особі.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Кременчуцькому ОУПФ, а тому саме це Управління має виплачувати пенсію позивачу.

З урахуванням вищенаведеного, суд визнає протиправною бездіяльність Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з жовтня по грудень 2018 року та зобов`язання Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити виплату заборгованості пенсії ОСОБА_1 за період з жовтня по грудень 2018 року, з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії осіб задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з жовтня по грудень 2018 року.

Зобов`язати Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити виплату заборгованості пенсії ОСОБА_1 за період з жовтня по грудень 2018 року, з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко