Справа № 287/224/19
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/224/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судді Волощука В.В.

секретаря Федорчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Рябчука Володимира Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Рябчика В.В. серії НК №521310 від 29.01.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. та провадження у справі закрити.

Позов обґрунтовує тим, що 29.01.2019 року позивача було зупинено працівником поліції на узбіччі автодороги 07 Київ - Ковель на 170 км. с.Літки Лугинського району Житомирської області та запропоновано надати документи для перевірки на керований автомобіль. Після чого відносно позивача інспектором патрульної поліції Рябчуком В.В. було складено постанову серії НК №542883 про накладення адміністративного стягнення за нібито порушення правил дорожнього руху, а саме: те, що позивач керував транспортним засобом «Seat Exeo» державний номерний знак « НОМЕР_1 » 29.01.2019 року о 10 год. 27 хв. по автодорозі 07 Київ - Ковель на 170 км. с.Літки, рухався зі швидкістю 73 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 на 23 км/год . Швидкість руху вимірювалася приладом TRUKAM №0521, чим порушив п.12.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач вважає, що зазначена постанова винесена незаконно і підлягає скасуванню, з огляду на те, що інспектор ОСОБА_2 . жодних доказів вчинення позивачем зазначеного адміністративного правопорушення йому не надав, керуючись своєю суб`єктивної думкою відразу виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Робоча дистанція приладу TRUKAM складає близько 1200 метрів в ясну погоду, а якісне фото робиться тільки за 70 метрів, а протяжність автодороги 07 Київ - Ковель, яка проходить через с.Літки Лугинського району складає близько 800 м., позивач вважає, що поліцейський зробив замір перевищення позивачем швидкості поза межами населеного пункту позначеного дорожнім знаком 5.45 ПДР України, а зупинку зробив у межах населеного пункту.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав до суду відзив на позовну заяву в якому відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2019 року інспектором роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП Рябчуком В.В. винесено постанову серії НК № 542883 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно якої позивач ОСОБА_1 29.01.2019 року об 10 год. 27 хв. по автодорозі 07 Київ-Ковель на 170 км с.Літки, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Seat Exeo» державний номерний знак « НОМЕР_1 » рухався зі швидкістю 73 км/год. при цьому перевищив обмеження швидкості руху в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 на 23 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому відносно позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Органи Національної поліції у відповідності до ст. 222 КУпАП розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.1,2 ст.62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію», що набув чинності 07.11.2015 року, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Нормативними положеннями ч.2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене судом не встановлено доказового відношення наданих УПП в Житомирській області оптичного диску із відеозаписом на файлі, зафіксованого лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, а також відеозапису здійсненого із службового автомобіля поліцейських ділянки дороги, до обставин адміністративного правопорушення викладеного в оскаржуваній постанові.

Інших доказів, передбачених ст.ст.251, 252 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, відповідачем не надано, посилань на довідку результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення оскаржувана постанова не містить.

Так, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною першою ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.

Отже, постанова серії НК №542883 від 29.01.2019 року по справі про адміністративне правопорушення винесена без достатніх доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та без встановлення всіх обставин справи, що виключає її законність. Відповідач - працівник органу Національної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, не вжив заходів для забезпечення всебічного повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення всупереч положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення , не врахував достатність та допустимість доказів, наявність вини позивача, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Положеннями п.3 ч.1 ст.293 КУпАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, суд може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ці положення Кодексу України про адміністративні правопорушення повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 травня 2018 року по справі №337/3389/16-а.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач не поніс судових витрат, оскільки звільнений від сплати судового збору при поданні даної заяви до суду, відповідач теж не поніс судових витрат по даній справі, тому їх слід компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.9, 121 ч.1, 125, 245, 247, 280, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.5, 9, 72, 75, 76, 77, 122,143, 244-246, 262, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Рябчука Володимира Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Рябчука Володимира Володимировича серії НК № 542883 від 29.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - закрити.

Судові витрати стосовно розгляду даної адміністративної справи віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Рябчук Володимир Володимирович, місцезнаходження: 10002, м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Суддя: В. В. Волощук