Справа № 344/16181/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6544/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 травня 2019 року (прийняте у місті Івано-Франківську суддею Антоняком Т.М. о 09 год. 42 хв.; повний текст складено 24 травня 2019 року) в адміністративній справі № 344/16181/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із вказаним позовом та просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату призначеної їй пенсії на підставі довідок військової частини НОМЕР_1 від 20 листопада 2017 р. № 350/486/300/1392 про одноразові виплати в 2015 - 2017 роках та від 21 листопада 2017 р. № 350/486/300/1400 про додаткові види грошового забезпечення за період з травня 2015 року по квітень 2017 року, з урахуванням одноразової премії, додаткової премії, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації та щомісячної грошової винагороди, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позов обґрунтовувала тим, що їй з 24 травня 2017 року призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі Закон № 2262-XII). Проте, до розрахунку пенсії відповідач не включив одноразову премію, додаткову премію, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію, щомісячну грошову винагороду та відмовив їй у перерахунку пенсії з урахуванням вказаних виплат.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила ОСОБА_1 , яка вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідач протиправно відмовив їй у здійсненні перерахунку, безпідставно вказавши, що зазначені нею виплати не враховуються до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсії. Тому, з урахуванням вимог апеляційної скарги, просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

На цю апеляційну скаргу відповідач подав відзив, у якому вказав, що зазначені позивачкою виплати не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а є одноразовими заохочувальними і компенсаційними виплатами та не входять до складових грошового забезпечення, визначених статтею 43 Закону № 2262-XII.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як встановлено судом, з 24.05.2017 ОСОБА_1 призначено пенсію у відповідності до положень Закону № 2262-XII.

З метою перерахунку та виплати пенсії, оскільки при визначенні розміру пенсії не було враховано і не включено до складу розрахунку пенсії одноразові виплати та додаткові види грошового забезпечення у вигляді одноразової премії, додаткової премії, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації та щомісячної грошової винагороди, ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.

ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом від 27.11.2017 № 1132/О-15 повідомило позивачку, що її пенсія призначена згідно з чинним законодавством і для перегляду її розміру немає законних підстав.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка оскаржила її до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, одноразові та додаткові премії не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а є одноразовими (щорічними) виплатами, мають характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту військовослужбовців, відносяться до заохочувальних виплат та не входять до складових грошового забезпечення, визначених статтею 43 Закону, з яких обчислюється пенсія.

Одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Щомісячна додаткова грошова винагорода, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога. Ця винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; винагорода виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 17 жовтня 2011 року, 21 лютого та 25 вересня 2012 року, 5 листопада 2013 року, 30 вересня 2014 року, 30 червня 2015 року, 01 березня 2016 року (№№ 21-226а11, 21-463а11, 21-241а12, 21-210а13, 21-297а14, 335/7227/14а, № 344/13613/14а відповідно).

Індексація є соціальною гарантією, яка компенсує громадянам подорожчання споживчих товарів і послуг, не входить до переліку додаткових видів грошового забезпечення, визначених додатком 25 Постанови; не відноситься до виплат, на які нараховується єдиний внесок та складових грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія.

Крім того, зазначив, що довідки про нараховані одноразові додаткові виплати, які долучені до матеріалів справи, не містять інформації про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з виплат, вказаних в довідках.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, частково відповідають нормам матеріального права і є частково правильними з огляду на таке.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що 26 червня 2018 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу, якою передав справу 522/2738/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Предметом позову у цій справі було, зокрема, здійснення перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таке рішення суду мотивоване необхідністю відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15).

За результатами розгляду справи № 522/2738/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що висновки суду про включення до грошового забезпечення додаткових видів грошового забезпечення, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать:посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що під час розгляду цієї справи підлягають урахуванню висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, провадження № 11-806апп18.

З матеріалів справи видно, що позивач 22 листопада 2017 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідок військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2017 № 350/486/300/1392 про одноразові виплати в 2015 - 2017 роках та від 21.11.2017 № 350/486/300/1400 про додаткові види грошового забезпечення за період з травня 2015 року по квітень 2017 року. Із них видно, що позивач протягом 2015 - 2017 років отримувала одноразову премію, додаткову премію, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію та щомісячну грошову винагороду.

Ураховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу її грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, названих вище разових одноразових додаткових видів грошового забезпечення (одноразова премія, додаткова премія, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань) не підлягають задоволенню.

Разом з тим, підлягають задоволенню вимоги щодо перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2017 № 350/486/300/1400.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні встановлені статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та статтею 9 Закону № 2262-XII і пов`язані зі звільненням особи зі служби.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у задоволенні вищезазначених позовних вимог необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог про перерахунок пенсії позивачки з урахуванням індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-ІІІ (далі - Закон № 2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина 2 статті 19 Закону № 2017-ІІІ).

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі по тексту - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно статей 1 і 2 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Оскільки індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не лише грошове забезпечення військовослужбовців, і те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону № 2011-ХІІ містить відсилочну норму, колегія суддів вважає, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2011-XII або Закону № 2262-ХІІ.

Верховний Суд у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, розглянувши справу № 638/9697/17 при вирішенні питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої військовослужбовцем індексації грошового забезпечення, у постанові від 3 квітня 2019 року відступив від раніше висловленої з цього питання правової позиції Верховного Суду у справах № 522/11262/16-а та № 522/7855/17 та сформулював такий правовий висновок.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення позову в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Частиною третьою статті 51 цього Закону № 2262-ХІІ встановлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно із частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи наведене і те, що довідки в/ч НОМЕР_1 від 20.11.2017 № 350/486/300/1392 про одноразові виплати в 2015 - 2017 роках та від 21.11.2017 № 350/486/300/1400 подані разом із заявою про перерахунок пенсії до пенсійного органу 22.11.2017, колегія суддів вважає, що здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії позивача необхідно здійснити з 01.12.2017, з урахуванням вже проведених виплат.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 травня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку її пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2017 із урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, на підставі довідок військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2017 № 350/486/300/1392 про одноразові виплати в 2015 - 2017 роках та від 21.11.2017 № 350/486/300/1400 про додаткові види грошового забезпечення за період з травня 2015 року по квітень 2017 року та з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова в повному обсязі складена 02 серпня 2019 року.