Справа № 815/2412/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2412/18

Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

Місце та час укладення судового рішення « 12:38», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 22.04.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Степанчук Євгенії Григорівни, треті особи Міністерство юстиції України, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

21.05.2018р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Степанчук Євгенії Григорівни, треті особи Міністерство юстиції України, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер 38063464 від 10.11.2017р., запис про право власності №23300675 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В обґрунтування позову зазначено, що державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» протиправно здійснив реєстрацію спірного запису, оскільки оскаржений запис про право власності суперечить резолютивній частині рішення Київського районного суду м.Одеси від 06.10.2010 року у справі №2-300/2010, яким було вирішено спір між позивачем та третьою особою щодо права власності та користування житловим будинком.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2018р. закрито провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018р. вищезазначену ухвалу суду скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного від 11.04.2019р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2010р. у справі №2-300/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , що складається з приміщень у будинку літ. "А" 1-4, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, загальною площею 70 кв.м, в тому числі житловою - 47,9 кв.м, з надвірних споруд - водопровідна шахта III, 1/2 частина огорож та мостіння. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що складає 0,0337 га за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Виділено з домоволодіння АДРЕСА_1 в самостійний об`єкт нерухомості 1/2 частину, належну ОСОБА_2 , що складається з приміщень у будинку літ. "А" 1-1, 1-2, 1-5, 1-6,1-7, 1-8, 1-9, погрібу, загальною площею 79,2 кв.м, в тому числі житловою - 38,2 кв.м, з надвірних споруд гараж літ. "Д", 1/2 частину огорож, мостіння, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0337 га. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 79,2 кв.м, в тому числі житловою - 38,2 кв.м, з надвірними спорудами у вигляді гаражу літ. "Д", огорож, мостіння, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0337 га по АДРЕСА_1 . Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 і на земельну ділянку площею 0,0674 га по АДРЕСА_1 . Зобов`язано виконати будівельні роботи у будинку АДРЕСА_1 після отримання відповідного дозволу від органів місцевого самоврядування: ОСОБА_1 - розібрати дверні блоки між приміщеннями 1-4, 1-9, 1-6, закласти пройоми в стінах та перегородках, встановити перемички, обладнати вхідні двері; ОСОБА_2 - зробити пройоми в стінах та обладнати вхідні та внутрішні двері у приміщеннях 1-2-1-9, встановити перемички, закласти пройом. У задоволенні інших вимог ОСОБА_2 відмовлено. (набрало законної сили 17.10.2010р.) /т.1 а.с. 56-57/.

Крім того, в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала справа №1512/6795/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та інших про виселення з приміщення горища й повернення приміщення горища у первісний стан.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16.02.2017р. у справі №1512/6795/2012 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2015р. у частині відмови у позові про виселення з простору горища залишено без змін. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2015р. у частині відмови у позові про зобов`язання привести у первісний стан приміщення горища скасовано. Позов ОСОБА_2 про зобов`язання привести у первісний стан приміщення горища задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 привести приміщення горища, розташованого над приміщеннями 1-1, 1-2 основної частини житлового будинку під літерою "А" і над приміщеннями 1-9 прибудови під літерою "А1" в первинний стан станом на 26.11.2010р. шляхом розібрання перегородки, оздоблювальних покриттів та підлог, віконних склопакетів з наступним відновленням покрівлі даху, розібрання дверного блоку, радіаторів системи опалення, а також закласти дверний проріз коридору другого поверху, що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 /т.1 а.с. 51-55/

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.03.2018р. №116224952, 08.11.2017р. ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» із заявою про реєстрацію прав на нерухоме майно та надала документи, а саме: технічний паспорт, виданий TOB «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» від 06.11.2017 року; рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2010 року у справі №2-300/2010. /т.1 а.с. 32-34/

Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Степанчук Є.Г. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38063464 від 10.11.2017р., внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №23300675 від 08.11.2017р. на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, внесла до реєстру дані з технічного паспорту, виданого TOB "ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД" від 06.11.2017р., які різняться з технічними даними, зазначеними у рішенні суду від 06.10.2010р. у справі №2-300/2010, а саме: площа об`єкту більша; у плані поверхів будинку зазначено новий об`єкт - приміщення 2-6, площею 17,9кв.м. об`єкт (за рішенням суду від 16.02.2015р. у справі №1512/6995/2012 повинно бути приведено до первинного стану).

Таким чином, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в описі об`єкта нерухомого майна замість зазначених у рішенні суду даних - загальна площа (кв.м): 70, житлова площа (кв.м): 47.9, зазначені дані: загальна площа (кв.м): 87.9, житлова площа (кв.м): 48.4, не внесені зазначення складових частин об`єкту нерухомого майна, а саме: приміщень у будинку «А»: 1-4, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, замість зазначення складової частини нерухомого майна «водопровідна шахта III» зазначено «шахта, III».

07.03.2018р. ОСОБА_2 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Степанчук Є. Г., в якому просив внести зміни до записів Державного реєстру прав та виправити помилки, допущені державним реєстратором під час винесення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38063464 від 10.11.2017 року, а саме: в розділі актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна виправити помилку та внести дані - загальну площу (кв.м): 70, житлова площа (кв.м): 47,9, замість помилково внесених - загальної площі (кв.м): 87,9, житлової площі (кв.м): 48,4; в розділі Актуальної інформації про право власності виправити помилки та видалити запис про технічний паспорт, серія та номер: -, виданий 06.11.2017 року, видавник: TOB «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» як підставу виникнення права власності. /т.1 а.с. 35-37/

Наказом Міністерства юстиції України №1101/7 від 28.03.2018 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 від 09.03.2018р. у зв`язку з тим, що розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Міністерства юстиції України. /т.1 а.с. 50/

Не погоджуючись з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень позивач звернувся з даним позовом до суду.

Так, згідно ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі з підстав порушення предметної юрисдикції, оскільки дана справа не належить до юрисдикції адміністративного суду, а тому в силу ч.1 ст.308 КАС України апеляційним судом справа переглядається саме в межах цих доводів та вимог.

Так, відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За правилами пункту 1 частини 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що спір про право власності між позивачем та третьою особою вирішений рішенням Київського районного суду м.Одеси у справі №2-300/2010 від 06.10.2010р., яким визнано за третьою особою ОСОБА_1 право власності на: ? частку житлового будинку по АДРЕСА_1 , що складається з приміщень загальною площею 70кв.м., в тому числі житловою 47,9кв.м., з надвірних споруд - водопровідна шахта 3; ? частку огорож та мостіння. Позивачу виділено з домоволодіння АДРЕСА_1 в самостійний об`єкт нерухомості ? частку, що складається з приміщень будинку, погрібу, загальною площею 79,2кв.м., в тому числі житловою 38,2кв.м., з надвірних споруд гаражу, ? частку огорожі, мостіння, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0337га по АДРЕСА_1 . /т.1 а.с.139-140/

Після набрання рішенням суду законної сили, не отримавши дозволу від позивача, ОСОБА_1 провела незаконну реконструкцію, здійснила дверний отвір з кімнати свого будинку на дах будинку ОСОБА_2 , здійснила на даху переобладнання, віконні отвори, перегородки, обмеживши позивачу доступ до даху і утворивши зі своєю частиною будинку фактично один об`єкт.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16.02.2017р. у справі №1512/6795/2012 зобов`язано ОСОБА_1 привести приміщення горища за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого над приміщеннями 1-1, 1-2 основної частини житлового будинку під літерою "А" і над приміщеннями 1-9 прибудови під літерою "А1" в первинний стан станом на 26.11.2010 р. шляхом розібрання перегородки, оздоблювальних покриттів та підлог, віконних склопакетів з наступним відновленням покрівлі даху, розібрання дверного блоку, радіаторів системи опалення, закладення дверного прорізу коридору другого поверху. /т.1 а.с. 51-55/

Отже, спір про право власності та користування житловим будинком був повністю вирішений зазначеними судовими рішеннями.

Пунктом 1 частини 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Згідно з пунктами 1, 2 частин 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Крім того, ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічено підстави відмови для державної реєстрації.

Отже, державний реєстратор зобов`язаний перевірити подані документи на відповідність вимогам цього Закону та на відповідність заявленим правам.

Частиною 4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Тобто, при проведенні державної реєстрації відповідач був зобов`язаний перевірити подані документи на відповідність вимогам чинного законодавства, що не було виконано відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення.

Таким чином, предметом розгляду у справі є відповідність закону реєстраційної дії, а не спірність питання щодо права власності чи користування житловим будинком, тому спір у справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Викладена правова позиція узгоджується з висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 21.09.2018р. у справі №810/881/15; Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018р. у справі №820/2675/17.

Разом з тим, на думку позивача, державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» протиправно здійснив реєстрацію спірного запису про право власності, оскільки ним фактично був зареєстрований інший об`єкт, ніж зазначений в рішенні суду, що призвело до порушення його прав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», акредитовані суб`єкти можуть здійснювати визначені у частині першій цієї статті повноваження в повному обсязі або здійснювати їх виключно в частині забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі договору з суб`єктом державної реєстрації прав та/або нотаріусом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є: державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Згідно ч.4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна відповідний запис скасовується.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про відмову в державній реєстрації прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування відповідного рішення та відновлюється розгляд документів за відповідною заявою у сфері державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» Степанчук Є.Г. всупереч рішенню Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2010 року у справі №2-300/2010, в порушення п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внесла до реєстру дані з технічного паспорту, виданого TOB «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» від 06.11.2017р., які різняться з технічними даними, зазначеними у рішенні суду, а саме: площа об`єкту більша; у плані поверхів будинку зазначено новий об`єкт - приміщення 2-6, площею 17,9 кв.м. об`єкт (за рішенням суду повинно бути приведено до первинного стану).

Таким чином, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в описі об`єкта нерухомого майна замість зазначених у рішенні суду даних: загальна площа (кв.м.): 70, житлова площа (кв.м): 47.9, зазначені дані: загальна площа (кв.м.): 87.9, житлова площа (кв.м): 48.4; не внесені зазначення складових частин об`єкту нерухомого майна, а саме: приміщень у будинку «А»: 1-4, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5; замість зазначення складової частини нерухомого майна «водопровідна шахта III» зазначено «шахта, III».

Отже, фактично державний реєстратор зареєструвала інший об`єкт, ніж зазначено в рішенні суду від 06.10.2010 року, що призвело до порушення прав позивача, і такі дії посприяли ухиленню ОСОБА_1 від виконання рішення суду.

Так, технічний паспорт, виданий TOB «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» від 06.11.2017р., не є документом, що підтверджує набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно та містить інформацію щодо фактичного стану об`єкта на дату виготовлення техпаспорту, і не є підставою для проведення реєстраційної дії.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

За викладених обставин, державний реєстратор повинен був відмовити ОСОБА_1 у державній реєстрації прав на підставі п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однак протиправно прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38063464 від 10.11.2017 року.

Таким чином суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування спірного рішення державного реєстратора.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.311, 316, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.