Справа № 539/1676/19
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р.Справа № 539/1676/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Калитки О. М. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сеника Богдана Сергійовича на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.06.2019 (повний текст складено 27.06.2019, головуючий І інстанції Грузман Т.В., м.Лубни Полтавської області) по справі № 539/1676/19 за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП сержанта поліції Сеника Богдана Сергійовича третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Поліцейського роти 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП сержанта поліції Сеника Богдана Сергійовича (далі - відповідач, Поліцейський УПП Сеник Б.С.) третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області, в якому просить суд:

- скасувати постанову серії ДП18 №595520 від 10.04.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

- справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КупАп щодо ОСОБА_1 закрити.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.06.2019 позов задоволено частково.

Скасовано постанову поліцейського роти 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП сержанта поліції Сеника Богдана Сергійовича ДП18 №595520 від 10.04.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн. В частині позовних вимог ОСОБА_1 , що стосуються закриття справи про адміністративне правопорушення -відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Поліцейським роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сеником Богданом Сергійовичем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права, просить рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.06.2019 скасувати та прийняти нове рішення, яким відповити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що висновки суду про невірну кваліфікацію інспектором патрульної поліції дій позивача та відсутні в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КупАП) є помилковим. Позивач не заперечував, що він керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар за межами населеного пункту.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуваною постановою від 10.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №595520, позивача притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме за те, що він 10.04.2019 року о 17 год. 00 хв. на 208 км автодороги МОЗ Київ-Харків-Довжанський керував транспортним засобом " ВАЗ 2103 ", державний номерний знак НОМЕР_1 поза межами населеного пункту рухався без ввімкненого світла фар або денних ходових вогнів, чим порушив п.9.8 ПДР України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення позивача за с.2 ст. 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до вказаного Закону встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПДР).

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

При цьому, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем в адміністративному позові не заперечується факт керував транспортним засобом " ВАЗ 2103 ", державний номерний знак НОМЕР_1 поза межами населеного пункту рухався без ввімкненого світла фар або денних ходових вогнів (а.с.4), про що зазначив в своєму рішенні і суд першої інстанції під час розгляду справи.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, і це не заперечується сторонами, відповідні події, які стали підставою прийняття оскаржуваної постанови, сталися 10.04.2019 року о 17 год. 00 хв.

.Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідногопротоколу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається, якщо особа притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Посилання позивача на ті обставини, що відповідач зловживаючи своїми правами помилково притягнув його до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАп, а не за ст. 125 КУпАп, з якими погодився і суд першої інстанції, колегія суддів вважає помилковими, з урахуванням наступного.

За ст. 125 КУпАП передбачена відповідальність за інші правопорушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першої та другої статті 129, статтями 139-140 цього Кодексу.

Згідно п.1.10 ПДР денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Ближнє світло фар також відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів.

Пунктом 19 ПДР передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами.

Відповідно до п. 9.8 ПДР, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою призначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене:

а) у колоні;

б) на маршрутних засобах, що рухаються по смузі, призначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів;

в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей;

г) на великовагових, великогабаритних тз, та на тз, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів;

ґ) на транспортному засобі, що буксирує;

д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції траспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Увімкнення денних ходових вогнів (ближнього світла фар) поза населеними пунктами в осінньо-зимово-весняний час спрямоване на привернення уваги всіх учасників дорожнього руху до транспортного засобу, що рухається.

Правило п. 9.8 ПДР фактично визначає порядок використання зовнішніх світлових приладів протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на положення п.9.1 Правил, якими передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом та у разі його не ввімкнення відповідно до вимог ПДР передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, а не за ст.125 цього Кодексу, як вважає позивач.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутністьобставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта про те, що сам факт порушення ПДР , а саме керування транспортним засобом " ВАЗ 2103 ", державний номерний знак НОМЕР_1 поза межами населеного пункту без ввімкненого світла фар або денних ходових вогнів позивачем не заперечується, про що зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що не виконання позивачем вимог щодо ввімкнення денних ходових вогнів або ближнього світла фар під час руху транспортного засобу поза населеним пунктом, та, як наслідок порушення вимог п. 9.8 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, при прийнятті оскаржуваної постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням ч. 2 ст. 2 КАС України, постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції ч.2 ст. 122 КУпАП, а отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП сержанта поліції Сеника Богдана Сергійовича задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.06.2019 року по справі № 539/1676/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні позову позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти 1 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП сержанта поліції Сеника Богдана Сергійовича третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.М. Калитка