Справа № 760/4988/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/4988/18 Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Ганечко О. М., Лічевецького І. О.,

за участю секретаря Кірієнко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2019 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до суду у якому просив визнати неправомірною відмову управління ПФ Солом`янського району м. Києва щодо врахування при нарахуванні пенсії довідки № 12 від 06.12.2013 Української наукової асоціації про заробітну плату за період з лютого по січень 1992 року на основі упередженого і неналежного листа заступника начальника управління ПФУ у Подільському районі м. Києва від 07.03.2014; зобов`язати Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві врахувати при розрахунку пенсії довідку Української наукової асоціації № 12 від 06.12.2013 про заробіток за період з лютого по грудень 1992 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2019 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В судове засідання з`явився позивач, підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

04.11.2013 позивачем було подано до Міністерства соціальної політики, Пенсійного фонду України та управління Пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва заяву про врахування довідки про заробітну плату при нарахуванні йому пенсії.

Листом управління від 16.12.2013 № 14349/06 надіслано запит до управління Пенсійного фонду в Подільському районі м. Києва щодо надання інформації про перебування на обліку та підтвердження сплати страхових внесків МВП «НТЦ Домен» за період з 01.01.1992 по 31.12.2003.

В листі управління Пенсійного фонду в Подільському районі м. Києва від 30.12.2013 № 15816/11 зазначено, що за період з 01.01.1992 по 02.12.1996 страхові внески не сплачувались.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві у листі від 01.07.2016 № 12605/05/С-1301 у відповідь на звернення позивача від 14.06.2016 № б/н повідомляється, що МВП «НТЦ Домен» було зареєстроване управлінні ПФУ у Подільському районі м. Києва 10.02.1992. Згідно акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 12.12.2010, затвердженого Державним архівом м. Києва 17.12.2010 № 03-49, надати підтвердження внесків за вказаний період не має можливості, так як дані по вказаній організації не збереглися у зв`язку з затопленням архівного приміщення.

Також встановлено, що 19.04.2014 позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва, у якому просив зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва провести перерахунок його пенсії з урахуванням довідки Української наукової асоціації від 06.12.2013 за період з лютого по грудень 1992 року та виключити з розрахунку неповні місяці: липень та серпень 1996 року, починаючи з 17.08.2013 (справа № 760/8400/14).

07.03.2014 управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва надало відповідь на лист Управління від 25.02.2014, зазначивши в ньому, що МВП «Науково-технічний центр «Домен» Української наукової асоціації за період з 01.01.1992 по 02.12.1996 не звітував та страхові внески не сплачував.

За наслідками розгляду справи № 760/8400/14 Солом`янським районним судом м. Києва було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Вказане рішення набрало законної сили 29.09.2014.

23.04.2015 на адресу Солом`янського районного суду м. Києва від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд постанови суду від 02.06.2014 в справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва про зобов`язання вчинити дії з перерахунку пенсії. Вказав, що нововиявленою обставиною, яка є істотною для вирішення даної справи, є той факт, що управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, довідка якого про несплату підприємством МВП «Науково-технічний центр «Домен» Української наукової асоціації страхових внесків за період з 01.01.1992 по 02.12.1996, покладена в основу судового рішення від 02.06.2014, було зареєстроване лише 09.08.2001.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2015 було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

14.07.2015 за наслідками перегляду ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2015 Київським апеляційним адміністративним судом було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1

01.10.2015 за наслідками перегляду ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 в касаційному порядку (провадження № К/800/37212/15) було відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 .

Вважаючи, що відмова відповідача у перерахунку пенсії порушує вимоги чинного законодавства, позивач звернувся до суду першої інстанції з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для врахування відповідачем при здійсненні розрахунку пенсії позивача періоду роботи з лютого по грудень 1992 року, вказаного в довідці Української наукової асоціації від 06.12.2013 року, немає, оскільки МВП «Науково-технічний центр «Домен» Української наукової асоціації не сплачував внесків на державне соціальне страхування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституцій України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно зі ст.9 наведеного Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії відноситься - суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

В той же час, жодних доказів того, що із заробітної плати позивача за спірний період нараховувались та сплачувались страхові внески суду надано не було.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову та необхідності зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням заробітку за вказаний період.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

В силу положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необґрунтований та не підлягає задоволенню.

Отже, беручи до уваги кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі підлягає скасуванню.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

І. О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 05.08.2019