Справа № 440/1933/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1933/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисака С.В.,

представника позивача - адвоката Кузьменка В.О.,

представника відповідача з довіреністю - Федчун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1933/19 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2019 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі - відповідач) , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 25.04.2019 №ПЛ3972/157/АВ/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу у сумі 250 380 грн.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на те, що постанова про накладення штрафу за допущення працівників до роботи без укладення трудового договору є протиправною, оскільки прийнята відповідачем із суттєвими порушеннями законодавчо визначеної процедури, без з`ясування усіх обставин, що призвело до помилкового висновку про порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 позовну заяву залишено без руху через невідповідність її вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

18.06.2019 від позивач усунув недоліки позовної заяви. Усуваючи недоліки, позивач подав клопотання про забезпечення позову шляхом призупинення виконання спірної постанови відповідача у зв`язку з її судовим оскарженням.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 зазначене клопотання повернуто заявнику без розгляду (а.с. 35).

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У письмовому відзиві на позов від 10.07.2019 відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правомірність висновків акту інспекційного відвідування з огляду на встановлений факт допуску позивачем громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до роботи без належного оформлення трудових відносин, чим порушено приписи абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України (а.с. 41-43).

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні з підстав необґрунтованості.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Суд з`ясував, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець 23.04.1999, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 15.10.2013 внесено запис за № 2 002610. Основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 за КВЕД є 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах.

На підставі аналізу "Паспорту неформальної зайнятості населення Полтавської області" та ст. 16 Конвенції Міжнародної організації праці у промисловості і торгівлі №71 1947 року наказом начальника Управління Держпраці у Полтавській області від 02.04.2019 №78П наказано головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Я. Ягодовській, А. Черкаській, Л. Братусь, І. Карпенко провести захід державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю у діяльності ФОП ОСОБА_1 (а.с. 45-46).

У період з 03.04.2019 по 04.04.2019 інспекторами праці ОСОБА_4 , Черкаською ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , бар АДРЕСА_2 , на предмет додержання ним вимог законодавства про працю.

В ході проведення інспекційного відвідування 14.03.2019 об 11:49 год було виявлено, що за фактичним місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 (Лохвицький район, АДРЕСА_1 , бар "Оболонь АДРЕСА_3 ) роботу бармена виконувала гр. ОСОБА_2 , а роботу прибиральниці ОСОБА_3 .

В усній розмові гр. ОСОБА_2 пояснила, що працює у ФОП ОСОБА_1 , всі документи щодо працевлаштування знаходяться у нього.

Гр. ОСОБА_3 , яка під час проведення інспекційного відвідування перебувала в приміщенні за стійкою бару та здійснювала прибирання, від надання письмових та усних пояснень відмовилась.

Після телефонної розмови гр. ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , до приміщення закладу з`явився ФОП ОСОБА_1 , який не заперечував факт не оформлення трудових відносин з вищезазначеними працівниками.

В ході проведення подальшого інспекційного відвідування підтверджуючі документи про прийняття на роботу гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 не надані, від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що складено відповідний акт.

З огляду на встановлені обставини відповідач прийшов до висновку, що гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент здійснення інспекційного відвідування в барі "Оболонь" були допущені до роботи ФОП ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин.

За результатами інспекційного відвідування був складений акт від 04.04.2019 №ПЛ3972/157/АВ (а.с. 48-52) та припис про усунення виявлених порушень від 04.04.2019 №ПЛ3972/157/АВ/П (а.с. 55-56), яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 забезпечити дотримання вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України шляхом оформлення належним чином трудових відносин з працівниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Від підпису в акті інспекційного відвідування та приписі ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим складено акт про відмову від підпису від 03.05.2019 №ПЛ3972/157/АВ-ВП (а.с. 57), а документи направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням 05.04.2019.

Рішенням від 09.04.2019 Управлінням Держпраці у Полтавській області №ПЛ3972/157/АВ/П/ПТ/ТД розгляд справи про накладення штрафу відповідно до ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю призначено на 18.04.2019 в Управлінні Держпраці у Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Пушкіна, 119 (а.с. 58).

Дане рішення направлено ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням 09.04.2019 та вручено останньому 11.04.2019, про що свідчить підпис (а.с. 59, зі звороту).

16.04.2019 до Управління Держпраці у Полтавській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути на засідання через хворобу (а.с. 60).

За клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 25.04.2019, про що повідомлено ОСОБА_1 листом від 16.04.2019 №02-12/2617 (а.с. 61), який позивач отримав 19.04.2019 (а.с. 61).

За результатами розгляду справи про накладення штрафу Управлінням Держпраці у Полтавській області 25.04.2019 винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ3972/157/АВ/П//ПТ/ТД-ФС, якою за порушення вимог частини третьої статті 24 КЗпП України на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 250 380,00 грн (а.с. 63).

Позивач не погодився із вказаною постановою та оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р "Питання Державної служби з питань праці" на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (надалі - Положення).

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

В даному випадку Управління Держпраці у Полтавській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та має права на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю, у тому числі щодо оформлення трудових відносин.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 295 від 26.04.2017, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі Порядок № 295).

Відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 (надалі - Порядок № 509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 265 Кодексу законів про працю України, згідно з якими, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, у разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01.01.2019 в Україні встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі 4 173,00 грн.

У передбаченому законом порядку відповідач постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.04.2019 за порушення позивачем вимог ст. 24 КЗпП України у відповідності до ч. 2 ст. 265 КЗпП України застосував до ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 250 380,00 гривень (4173 грн. х 30 х 2 кількість працівників).

Оскаржувана постанова винесена відповідачем за неналежне оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 , як роботодавцем та гр. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , як найманими працівниками.

Перевіряючи наявність підстав для притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України, суд дійшов переконання, що висновки акту інспекційного відвідування про порушення позивачем частини третьої статті 24 КЗпП України у зв`язку із допуском найманих працівників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без оформлення трудового договору є помилковими, що доводиться наступним.

Як зазначив позивач у позові, а його представник підтвердив у судовому засіданні, ФОП ОСОБА_1 не здійснює підприємницьку діяльність у барі "Оболонь" за адресою: АДРЕСА_4 область, м. Лохвиця, АДРЕСА_1 , 19, оскільки до вказаного приміщення ОСОБА_1 не має ніякого відношення, воно не належить йому на праві власності, не перебуває у нього в користуванні.

Згідно з письмовими поясненнями (а.с. 23) самого ОСОБА_1 , він займається підприємницькою діяльністю в наступних магазинах с. Лохвиці Полтавської області: "Продукти" по вул. Перемоги, 11; "Левада" по вул. Покровська, 2; "Корал" по вул. Спаська, 10. Вказані магазини не є його власністю. Договори оренди на користування даними торговими приміщеннями укладені між власниками приміщень та ОСОБА_8 (його дружиною), яка також є фізичною особою - підприємцем. У названих магазинах продавцями працюють ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , із якими позивач свого часу уклав трудові договори (а.с. 24-32).

На підтвердження обставин того, що позивач не володіє та ніяким чином не користується приміщенням за адресою: АДРЕСА_4 , де було здійснено інспекційне відвідування, представник позивача надав суду наступні докази:

- копію договору купівлі-продажу від 14.08.2001, укладеного між Лохвицькою міською радою Полтавської області та ОСОБА_12 , відповідно до якого Територіальна громада міста Лохвиці в особі Лохвицької міської ради Полтавської області продала, а гр. ОСОБА_12 купив 34/100 частини напівпідвального приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_4 , та складається з: "4-1" - зал - 33,9 м2, "4-2" - кладова - 21,5 м2, площею 55,4 м2 від 160,8 м2 площі всього напівпідвального приміщення (а.с. 73);

- копію договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2019, укладеного між ОСОБА_12 (орендодавець) та ОСОБА_13 (орендар) на строк з 01.03.2019 по 28.02.2020, предметом якого є строкове платне користування нежитловим приміщенням, функціональне призначення: використання для здійснення торговельної діяльності площею 55,4 м2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 74-75).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт відсутності у володінні чи користуванні ФОП ОСОБА_1 приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , де здійснювалося інспекційне відвідування.

Зібрані судом докази свідчать про те, що інспекторами праці під час проведення інспекційного відвідування не вжито усіх необхідних і достатніх заходів для встановлення належного об`єкта інспекційного відвідування, оскільки інспекційне відвідування здійснено відносно суб`єкта господарювання - ОСОБА_13 , який не включений до наказу відповідача "Про проведення перевірки" від 02.04.2019 №78П.

Інших доказів, які б засвідчували факт порушення ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства про працю, під час проведення інспекційного відвідування не встановлено.

Абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Тож до відповідальності на підставі вищевказаної норми КЗпП України може бути притягнуто лише суб`єкта господарювання, який використовує найману працю.

Як встановлено судом вище, факт здійснення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності з чи без використання найманих працівників відповідачем під час інспекційного відвідування з 03.04.2019 по 04.04.2019 встановлений не був, оскільки за місцем фактичного здійснення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності інспекційне відвідування не проводилося.

Відтак, підстави для застосування до ФОП ОСОБА_1 санкції, передбаченої абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України, відсутні.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача порушення, що полягало у фактичному допуску працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом або розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у ході розгляду справи не довів, що приймаючи постанову він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За викладених обставин, оскільки під час розгляду справи суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 не було порушено статті 24 КЗпП України, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 25.04.2019 №ПЛ3972/157/АВ/П/ПТ/ТД-ФС підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 768,40 грн підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.04.2019 №ПЛ3972/157/АВ/ПТ/ТД-ФС.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 25.07.2019.

Суддя Є.Б. Супрун