Справа № 160/6645/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2019 року Справа № 160/6645/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу № 160/6645/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
1. 16 липня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач, просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року в ВАТ «ЦЗФ» Нагольчанська»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року в ВАТ «ЦЗФ» Нагольчанська» з дня звернення, а саме: з 22.03.2019 року та провести перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 починаючи з 22.03.2019 року.
2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 16.07.2019 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
3. Ухвалою суду від 17.07.2019 року відкрито провадження у справі № 160/6645/19 та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на 05.08.2019 року в порядку положень ст. 262 КАС України.
4. Ухвалою суду від 17.07.2019 року також витребувано у відповідача належним чином завірені докази по справі, а саме:
- заяву позивача про призначення їй пенсії за віком за Списком № 2 від 22.03.2019 року;
- лист Пенсійного фонду №84 від 24.04.2019 року;
- довідка форми ОК-5 за спірний період роботи з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року в ВАТ «ЦЗФ «Нагольчанська» та інші матеріали щодо суті цього спору.
5. 01.08.2019 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов з додатками та доказами направлення позивачу. У відзиві на адміністративний позов заявлено клопотання про розгляд справи за участю представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
6. Щодо клопотання відповідача про розгляд справи за участю його представника.
7. За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
8. Статтею 12 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
9. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
10. Згідно з частиною першою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
11. Частиною 2 статті 257 КАС України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
12. Згідно з ч.3 ст.257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4)обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
13. Відповідно до частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складної є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.
14. Частиною 6 статті 262 КАС України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:
1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;
2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
16. При цьому, положення КАС України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи та надавати письмові пояснення з доказами.
17. Слід зазначити, що відповідачем взагалі не обґрунтовано, з яких підстав потрібно проводити розгляд справи за участю його представника, та не зазначено, які пояснення та документи він бажає надати у судовому засіданні.
18. З урахуванням викладеного, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні.
19. Рішення у цій справі приймається судом 05.08.2019 року, тобто у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
20. Позивач 22.03.2019 року звернулася до Новомосковського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком - за списком №2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
21. За даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) з 1999 року по 2019 року, що враховується для обчислення страхового стажу і заробітної плати, підтверджується спеціальний трудовий стаж за списком №2 з 14.04.2010 року по 30.09.2014 року.
22. Проте, відповідно до підрахунків, на підставі записів у трудовій книжці її трудовий стаж складає більше 26 років, із них пільговий стаж за списком № 2 складає більше 13 років.
23. Пенсійним фондом було відмовлено у призначенні пенсії за віком - за списком №2, мотивуючи відмову тим, що у позивача не вистачає пільгового стажу, так як довідки, які підтверджують її пільговий стаж видані підприємством, яке розміщується на тимчасово окупованій території України.
24. Позивач вважає, що відмова Пенсійного фонду у зарахуванні до її пільгового трудового стажу за списком №2 періоду роботи з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року є незаконною та порушує її права на належне пенсійне забезпечення, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2.
25. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вважає, що рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 є незаконним, а дії Пенсійного фонду протиправними, у зв`язку із чим звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
26. Відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що ОСОБА_1 22 березня 2019 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та іншими документами щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
27. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 з 01.12.2014 року на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, довідки чи інші документи, підготовлені або видані з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають виконанню.
29. За даними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) з 1999 року по 2019 рік, що враховуються для обчислення страхового стажу і заробітної плати, підтверджується спеціальний трудовий стаж за списками № 2 з 01.01.1999 року по 31.12.2001 року. Згідно пільгової довідки від 20.04.2017 року № 18 зараховано період роботи за Списком № 2 з 29.07.1988 року по 06.09.1988 року.
30. З урахуванням вищевикладеного, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
31. Крім того, відповідач звернув увагу суду, що при наданні позивачу відповіді від 24.04.2019 року № 84 в тексті листа допущено описку, а саме: зазначено, що за даними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК -5) з 1999 року по 2019 рік, що враховуються для обчислення страхового стажу і заробітної плати, підтверджується спеціальний трудовий стаж за Списками № 2 з 14.04.2010 року по 30.09.2014 року. Згідно трудової книжки в зазначений період Позивач не працювала на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
32. Відповідно до довідки від 26.05.2017 року №855, ОСОБА_1 взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання/перебування якої зазначено: АДРЕСА_2 .
33. 22.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії за віком - за списком №2, до якої позивачем були додано трудову книжку та довідку про трудовий стаж, що підтверджується копіями відповідної заяви та розписки-повідомлення, які наявні у матеріалах справи.
34. Згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 працювала з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року на Центральній збагачувальній фабриці «Нагольчанська» п/о «Антрацитвуглезбагачення», в тому числі:
- 01.08.1989 року прийнята на посаду в.о. майстра цеху сушки флотації на час декретної відпустки;
- 07.02.1992 року переведена на посаду майстра цеху збагачення;
- 13.03.2000 року переведена електрослюсарем (сл.) черговим та з ремонту устаткування 4 розряду;
- 01.09.2000 року призначена на посаду начальника зміни;
- 06.02.2002 року переведена електрослюсарем (сл..) черговим та по ремонту устаткування 6 розряду;
- 05.07.2002 року звільнена з роботи за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.
35. Вищезазначене, також підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.04.2019 року № 007/87 виданої ТОВ ЦЗФ «Нагольчанська».
36. Згідно довідки від 03.04.2019 року №07/89 Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська» п/о «Антрацитвуглезбагачення» була перейменована на ВАТ «ЦЗФ «Нагольчанська», а потім на ТОВ «ЦЗФ «Нагольчанська».
37. Позивач 22.03.2019 року звернулася до Новомосковського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком - за списком №2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
39. Місто Атрацит (у тому числі смт. Дубівський) Луганської області включене до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Крім того, за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) з 1999 року по 2019 року, що враховується для обчислення страхового стажу і заробітної плати, підтверджується спеціальний трудовий стаж за списком №2 з 14.04.2010 року по 30.09.2014 року.
40. Не погодившись із вищевказаною відмовою Пенсійного фонду про призначення позивачу пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулася до суду із цим позовом.
41. Отже, цей спір виник у зв`язку із незгодою позивача з діями Пенсійного органу щодо відмови їй у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із не зарахуванням до пільгового стажу періоду її роботи на ТОВ ЦЗФ «Нагольчанська» за Списком № 2 з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
42. Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
43. Згідно до п. 2 розд. ХV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
44. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
45. Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
46. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
47. Пунктом 3 "Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005р., передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
48. При цьому, згідно п.2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 «Про затвердження порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.
49. Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
50. Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
52.Згідно до п.3, п.4 Постанови №18-1 визначено, що підтвердження періодів роботи,що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Комісії створюються, зокрема, при головних управліннях Пенсійного фонду України в областях.
53. Пунктом 11 Порядку №18-1 визначено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема, довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).
54. У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
55.При цьому, п.12 Порядку №18-1 встановлено, що Управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднані управління та головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та в отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
56. Відповідно до до п.п. 2 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію на пільгових умовах набувають жінки, які досягли 52 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
57. Так, судом встановлено із копії трудової книжки НОМЕР_2 , що позивач у період з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року працювала на Центральній збагачувальній фабриці «Нагольчанська» п/о «Антрацитвуглезбагачення», яка в подальшому була перейменована на ВАТ «ЦЗФ «Нагольчанська», а потім на ТОВ «ЦЗФ «Нагольчанська», що підтверджується довідкою від 03.04.2019 року №07/89 та наявними у матеріалах справи доказами.
58. Відповідачем не заперечується той факт, що посади на яких працювала позивач ОСОБА_1 у період 01.08.1989 року по 05.07.2002 року на Центральній збагачувальній фабриці «Нагольчанська» відносяться до посад, які дають право на пенсію на пільгових умовах, але не враховується в зв`язку із тим, що пільгова довідка №07/87 від 03.04.2019 року видана підприємством, яке розміщується на тимчасово окупованій території України.
59. Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
60. Згідно з п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
61. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
62. Відповідно до п. 17 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
63. Тобто, слід зазначити про те, що достатньо наявності одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
64. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 03.07.2018 року у справі №302/662/17-а та згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає застосуванню адміністративним судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
65. Оскільки зауважень щодо належного оформлення трудової книжки у відповідача не виникло, при цьому відповідач у відзиві не заперечує того факту, що у період з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року ОСОБА_1 дійсно працювала на ВАТ «ЦЗФ «Нагольчанська», тому наведений період роботи повинен бути зарахований до пільгового стажу роботи позивача, який дає право на призначення їй пенсії на пільгових умовах.
66. Крім того у відзиві відповідач посилається на те, що відповідно до Тимчасового порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року за №595, з 01.12.2014 року на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади, в тому числі органи Пенсійного фонду не функціонують, та документи, підготовлені або видані з території, які не підконтрольні українській владі, не підлягають виконанню.
67. Вказане послугувало підставою для не врахування довідки від 03.04.2019 року №07/87 про підтвердження наявного пільгового стажу, яка видана ТОВ «ЦЗФ «Нагольчанська».
68. Проте, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими, та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН відповідно до яких: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
69. У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
70. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».
71. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
72. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.10.2018 року у справі №235/2357/17 (адміністративне провадження №К/9901/2387/17).
74. Неможливість перевірити достовірність виданих підприємством довідок не є підставою для позбавлення позивача права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за наявності у нього необхідного загального і спеціального стажу (постанова Верховного суду від 27.02.2018 року по справі №172/718/17).
75. Отже, при розгляді заяви позивача від 22.03.2019 року про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, відповідачем не вчинено дій у межах наданих йому законом повноважень, та не наведено обґрунтованих мотивів та підстав незарахування спірного періоду роботи позивача у відповідності до вимог чинного пенсійного законодавства.
76. Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
77. Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
78. Отже, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 та ч. 2 ст. 9 вказаного Кодексу, суд вважає за можливим вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.04.2019 року №84 в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року в ВАТ «ЦЗФ» Нагольчанська»; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період її роботи на ВАТ «ЦЗФ «Нагольчанська» з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період її роботи на ВАТ «ЦЗФ «Нагольчанська» з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.03.2019 року щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
79. Не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсіне страхування» з урахуванням пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року в ВАТ «ЦЗФ» Нагольчанська», виходячи з того, що, у цьому випадку, судом надається оцінка рішенню відповідача - суб`єкта владних повноважень щодо відмови позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, а тому належним і достатнім способом захисту порушеного права є саме визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 24.04.2019 року №84 в частині відмови позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням пільгового стажу за період з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року.
81. Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
82. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
83. Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 року № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
84. Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.
85. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі. Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними) (аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13).
86. Тобто, призначення виплати пенсії та її перерахунок є дискреційним повноваженням Пенсійного органу.
87. Пунктом 8 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
88. Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1)визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2)визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3)визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6)прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
90. Проте, суд вважає за можливе, згідно положень ч. 2 ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 22.03.2019 року щодо призначення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
91. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
92. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
93. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
97. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
98. Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
100. Крім того, посилання відповідача на Постанову Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року за № 595, з 01.12.2014 року, є безпідставним, так як, до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН відповідно до яких: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
102. Отже, суд приходить до висновку, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 та ч. 2 ст. 9 КАС України про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.04.2019 року №84 в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року в ВАТ «ЦЗФ» Нагольчанська»; в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період її роботи на ВАТ «ЦЗФ «Нагольчанська» з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період її роботи на ВАТ «ЦЗФ «Нагольчанська» з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року, а також в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.03.2019 року щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
103. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
104. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 576,30 гривень.
105. Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -
106. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
107. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.04.2019 року №84 в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року в ВАТ «ЦЗФ» Нагольчанська».
108. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період її роботи на ВАТ «ЦЗФ «Нагольчанська» з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року.
109. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період її роботи на ВАТ «ЦЗФ «Нагольчанська» з 01.08.1989 року по 05.07.2002 року.
110. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.03.2019 року щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
111. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
112. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 частину судових витрат у розмірі 576 (п`ятсот сімдесят шість) гривень 30 копійок.
113. Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
115. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
116. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
117. Повний текст рішення складено 05.08.2019 року.
Суддя В.В Ільков