Справа № 563/991/19
Суддя: Опришко П. З.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 563/991/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2019 року м.Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі:головуючого судді Опришка П.З.

секретар судових засідань Федичканич В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Корець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Джеджери Олександра Миколайовича інспектора роти №1 батальйону УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ДП18 №550887 від 14 липня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до лейтенанта поліції Джеджери Олександра Миколайовича інспектора роти №1 батальйону УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ДП18 №550887 від 14 липня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказала що 14.07.2019 року приблизно відповідачем було складено постанову про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №550887, в якій зазначено, що 14.07.2019 року в м. Корець, вона керувала транспортним засобом у м. Корець, а при подальшій перевірці докумеентів не мала при собі полісу обов`язкового страхування власників наземних ТЗ, порушила вимоги п.2.1.(г) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.І 26 КУпАП. По вказаній справі було прийнято рішення про застосування до неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. Зазначає, що в день зупинки вона не здійснювала порушень Правил дорожнього руху. Таким чином, вважає, що законних підстав для зупинки транспортного засобу не було.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином засобами телефонного зв`язку. Представником позивача подано заяву відкладення судового засідання у справі у зв`язку з перебуванням його у черговій відпустці.

Відповідачі про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, явки представника в судове засідання не забезпечили, про причини неявки представників не повідомили.

Неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених належним чином відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи даної категорії.

Щодо клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на вимоги ч. 1 ст. 286 КАС України, відповідно до якої адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії ДП18 №550887 від 14.07.2019 року, винесеною інспектором роти №1 батальйону УПП в Рівненській області Джеджерою Олександром Миколайовичем на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що вона 14.07.2019 року в м. Корець, керуючи ТЗ при перевірці документів не пред`явила поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1. ґ ПДР України.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність для водіїв транспортних засобів наступає у разі керування транспортним засобами водіями, які не мають при собі або не пред`явили для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п. 2.1 ґ) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за відсутність або ненадання полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка).

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, у п. 21.2 ст. 21 цього Закону зазначається: контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом МВС України при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, виходячи з зазначеного, перевірка у особи наявності полісу цивільно-правової відповідальності може бути здійснена за умови виявлення працівниками Національної поліції порушення такою особою правил дорожнього руху. Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватися лише з визначених законодавством підстав, тобто,- доки поліцейський не почне оформлювати справу про адміністративне правопорушення на водія за вчинення якогось правопорушення, у нього немає підстав вимагати від водія пред`явити поліс страхування.

Закони мають вищу юридичну силу у порівнянні з нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не надані докази, в тому числі і відеозапис, які б підтверджували наявність встановлених законом підстав для зупинки транспортного засобу та здійснення контролю за наявністю у позивача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Частина 2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем не надано суду відзиву на позов, чи будь - яких інших доказів, на переконання суду у вчинені позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в п.19 постанови від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, помилковими є посилання суду апеляційної інстанції на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція щодо неналежності, як доказу, самого лише описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення, на підтвердження вчинення особою такого порушення, викладена Верховним Судом і в п.19 постанови від 26 квітня 2018 року у справі №211/3520/16-а.

Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п.3 ч.3 ст.286 КАС України).

Таким чином, у судовому засіданні не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126, а тому постанова серії ДП18 № 550887 від 14.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Згідно з п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що позов слід задоволити частково та обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, з врахуванням вимог ст. 286 КАС України вважає, що для відновлення останнього необхідно і достатньо скасувати постанову від 14.07.2019 року серія ДПО18 №550887 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд,

встановив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову від 14.07.2019 року серія ДПО18 №550887 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Корецький районний суд Рівненської області до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Опришко П.З.