Справа № 440/1278/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 р.Справа № 440/1278/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Лях О.П. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 20.05.19 року по справі № 440/1278/19

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, щодо не вжиття належних заходів реагування по фактам викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 10.03.2019 реєстраційний №ШИ-9138385;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, щодо не надання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді адресованій начальнику відділу по роботі з громадянами та доступу до публічної інформації Департаменту інформаційно-організаційної роботи та контролю Міністерства оборони України від 21.03.2019 вих.№303/2/8/312 та в додатках на 2 аркушах - згідно вимог статті 15 Закону України "Про звернення громадян";

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 10.03.2019 реєстраційний №ШИ-9138385 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановлених судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що через ДУ "Урядовий контактний центр" Національної системи опрацювання звернень до органів виконавчої влади направив звернення від 10.03.2019 особисто Міністру оборони України, реєстраційний №ШИ-9138385, у якому повідомив що через невжиття своєчасних заходів реагування на звернення позивача від 28.01.2019, що адресоване начальнику Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтава МО України ОСОБА_2 , внаслідок падіння брили льоду з покрівлі будинку пошкоджено майно позивача. У зв`язку з чим просив відшкодувати матеріальні збитки на суму 3500,00 грн та моральні збитки на суму 5000,00 грн. Однак відповідачем не вирішено питання викладені у зверненні позивача від 10.03.2019.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не вжиття належних заходів реагування по фактам викладеним у зверненні від 10.03.2019 реєстраційний №ШИ-9138385.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, що полягає у наданні відповіді від 20.03.2019 №513/2/1100 за результатами розгляду звернення позивача від 10.03.2019 без роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення.

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 10.03.2019 реєстраційний №ШИ-9138385 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановлених судом.

Не погодившись з вказаним висновком суду першої інстанції, відповідачем, Міністерством оборони України, подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що сам по собі факт відсутності у Листі Північного територіального КЕУ від 20.03.2019 № 513/2/1100, яким була надана позивачу відповідь на його звернення від 10.03.2019, роз`яснення порядку оскарження висловленої правової позиції - не тягне за собою висновок про протиправність самої існуючої правової позиції та в цілому самої відповіді на звернення. Також у зазначеному листі було повідомлено позивача про відсутність правових підстав для відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 10.03.2019 ОСОБА_1 через ДУ "Урядовий контактний центр" Національної системи опрацювання звернень до органів виконавчої влади звернувся до Міністра оборони України ОСОБА_3 із заявою (номер реєстрації ШИ-9138385), у якій зазначив, що ним 28.01.2019 було подано заяву на ім`я начальника КЕВ м.Полтава МО України ОСОБА_2 з проханням вжити заходи щодо вирішення питання по усуненню недоліків покрівлі даху будинку по АДРЕСА_1 , який знаходиться в підпорядкуванні КЕВ м.Полтава. 04.02.2019 внаслідок падіння льоду з покрівлі будинку пошкоджено майно позивача, а саме: кріплення для білизни та зовнішній блок кондиціонера. Завдано матеріальних збитків на суму 3500,00 грн та моральних збитків на суму 5000,00 грн. Посилаючись на рішення Конституційного суду та на практику ЄСПЛ ОСОБА_1 просив вирішити питання про добровільне досудове врегулювання спору з відшкодуванням матеріальних збитків на суму 3500,00 та моральних збитків на суму 5000,00 грн.

МО України через Північне територіальне квартирно-експлуатаційне управління, орган управління, до компетенції якого входить вирішення порушених у зверненні питань, листом від 20.03.2019 №513/2/1100 повідомило позивача про відсутність правових підстав для відшкодування завданих йому збитків.

Посилаючись на неналежний розгляд його звернення, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходи з того, що у відповіді на звернення позивача проігноровано поставлене питання щодо не надання начальником КЕВ м.Полтава ОСОБА_2 відповіді на його звернення від 28.01.2019. Крім того, відповіді від 20.03.2019 №513/2/1100 за результатами розгляду звернення позивача від 10.03.2019 не надано роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон №393/96-ВР).

Частиною першою статті 1 Закону №393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 5 Закону встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Колегія суддів зазначає, що в спірному випадку звернення позивача від 30.11.2018 відповідає вимогам статті 5 Закону.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано статтею 15 Закону, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) /частина 1/.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки /частина 3/.

Частиною четвертою статті 15 Закону визначено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Матеріалами справи встановлено, що подане позивачем через ДУ "Урядовий контактний центр" Національної системи опрацювання звернень до органів виконавчої влади звернення від 10.03.2019 адресувалося Міністру оборони України ОСОБА_3 та стосувалося вирішення питань щодо не надання начальником КЕВ м.Полтава ОСОБА_2 , станом на 10.03.2019, відповіді на звернення позивача від 28.01.2019 та щодо вирішення питання про добровільне досудове врегулювання спору з відшкодуванням матеріальних збитків на суму 3500,00 грн та моральних збитків на суму 5000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що 28.01.2019 позивач звернувся до КЕВ м.Полтава із заявою про вжиття заходів по усуненню недоліків покрівлі даху будинку по АДРЕСА_1 , який знаходиться на балансі КЕВ м.Полтава.

На вказану заяву позивачу надано відповідь листом від 19.03.2019 вих.№2021, відповідно до якого зазначено, що КЕВ м. Полтава не вбачає підстав для відшкодування завданих збитків.

Отже, є доведеним факт звернення позивача 28.01.2019 до КЕВ м.Полтава із заявою про вжиття заходів по усуненню недоліків покрівлі дах та надання відповіді на вказану заяву 19.03.2019.

Разом з тим, дослідивши відповідь на звернення позивача від 10.03.2019 реєстраційний №ШИ-9138385, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповіді проігноровано поставлене питання щодо не надання начальником КЕВ м.Полтава Камзист В.В. відповіді на звернення позивача від 28.01.2019.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не вжитті належних заходів реагування по фактам викладеним у зверненні від 10.03.2019 реєстраційний №ШИ-9138385.

Що стосується позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності щодо не надання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді адресованій начальнику відділу по роботі з громадянами та доступу до публічної інформації Департаменту інформаційно-організаційної роботи та контролю Міністерства оборони України від 21.03.2019 вих.№303/2/8/312 та в додатках на 2 аркушах - згідно вимог статті 15 Закону України "Про звернення громадян", колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище, на звернення позивача від 10.03.2019 реєстраційний №ШИ-9138385 надано відповідь листом від від 20.03.2019 №513/2/110.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 15 Закону України "Про звернення громадян", відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки; рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Таким чином, органи державної влади, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), реалізують свої повноваження, зокрема, шляхом прийняття відповідних рішень за результатами розгляду звернень громадян та доведення їх до відома заявників. При цьому, обов`язковою вимогою до змісту вказаних рішень є вмотивованість відповіді органу державної влади та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення у разі відмови в задоволенні вимог.

Водночас, як встановлено із відповіді від 20.03.2019 №513/2/1100, наданої на звернення позивача від 10.03.2019 порядок оскарження рішення, прийнятого за наслідками розгляду звернення, позивачу не роз`яснений.

Колегія суддів зазначає, що сама по собі бездіяльність, це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

З урахуванням наведеного, з огляду на положення частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у наданні відповіді від 20.03.2019 №513/2/1100 за результатами розгляду звернення позивача від 10.03.2019 без роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення.

З огляду на викладене, оскільки заява позивача від 10.03.2019 була розглянута відповідачем вибірково, відповідь надана не на всі викладені у зверненні питання, належним способом захисту прав та інтересів позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 10.03.2019 реєстраційний №ШИ-9138385, з урахуванням висновків суду.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та працесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року по справі № 440/1278/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 05.08.2019 року