Справа № 363/3119/19
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26.07.19 363/3119/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_4,

перекладача Щербакова Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород справу за адміністративним позовом Вишгородського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області до громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_4 про затримання з метою ідентифікації та примусового видворення за межі території України громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

Вишгородський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області звернувся до суду з даним позовом посилаюсь на те, що громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_4 перебуває на території України без наявних законних підстав, які б надавали йому право законно перебувати на території України, а тому його необхідно затримати з метою ідентифікації з поміщенням в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на строк, необхідний для ідентифікації вищезазначеної особи, але не більш як на шість місяців з метою забезпечення видворення за межі України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, 26.07.2019 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері працівниками Вишгородського ВП ГУНП в Київській області спільно з працівниками Вишгородського ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області в м. Вишгород виявлено громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в Україні без наявних законних підстав, які б надавали йому право законно перебувати на території України на визначений термін.

У відповідача відсутній документ, що підтверджує його особу, коли відповідач прибув на територію України у липні 2019 року при цьому дій щодо легалізації свого перебування в Україні не вчиняв. Законних джерел існування, власності та родинних зв`язків на території України немає. Документи на отримання посвідки на тимчасове проживання або дозволу на іміграцію в Україну не оформляв, із зверненням для надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту також не звертався. Для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні не звертався, необхідних документів не надав.

Разом з тим, у позові зазначено, що під час перевірки у відповідача виявлено посвідку на постійне проживання, однак згідно інформації наданої ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області відповідач дозволу на іміграцію в Україну не отримував, посвідкою на постійне проживання в Україні не документувався.

На момент проведення перевірки, документи, які б підтверджували особу та законність його перебування на території України не встановлено.

Відтак, 26.07.2019 року щодо ОСОБА_4 складно протокол № 001148 про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Цього ж дня працівниками Вишгородського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області винесено постанову, якою ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності за порушення правил перебування в Україні, тобто за перебування без документів на право перебування в Україні за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.

В судовому засіданні заступник начальника Вишгородського РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київської області Кравчук А.Ю. просив на підставі ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» затримати громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусово видворити за межі України.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що прибув до України з Польщі у липні 2019 року, маючи при собі паспорт та візу. Метою прибуття до України було отримання посвідчення водія, яке б давало право йому керувати транспортним засобом, оскільки в Польщі він мав працювати водієм. Роботодавець з Польщі познайомив його з жінкою з України, яка мала допомогти йому отримати посвідку та посвідчення водія. По прибуттю до України, вказана жінка, надала йому ключі від квартири, де він тимчасово проживає, оформила посвідку на проживання в Україні та направила його до сервісного центру у м. Вишгород для отримання посвідчення водія. Він їй за це сплатив певну суму коштів, проте вона виявилася шахрайкою. Відповідач в суді ствердив, що по прибуттю до сервісного центру він мав при собі всі необхідні документи, на право перебування в Україні, а саме закордонний паспорт, візу та посвідку. Однак, у сервісному центрі він був затриманий працівниками поліції, які вилучили в нього всі документи на право перебування в Україні. Про те, що посвідка нібито була підроблена йому нічого не відомо та він особисто вважав її дійсною. На підтвердження своїх слів ОСОБА_4 надав суду візу EV 34752 оформлену 10.07.2019 року на ім`я ОСОБА_4 , термін дії якої складає з 15.07.2019 року по 13 серпня 2019 року. У цій же візі вказано номер паспортного документа останнього НОМЕР_2 . Відповідач в суді категорично ствердив, що його закордонний паспорт, телефон та всі інші документи в нього вчора (25.07.2019 року) вилучили працівники поліції під час затримання. Просив повернути йому паспорт та телефон, щоб він міг зателефонувати до посольства. Підкреслив, що в Україні перебуває законно.

Перекладач Щербаков Я.І. в суді повідомив, що транскрипція прізвища та імені відповідача у візі викладена вірно.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» віза - дозвіл, наданий уповноваженим органом України в установленій законодавством формі, необхідний для в`їзду або для транзитного проїзду через територію України протягом відповідного строку.

Згідно ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Разом з тим твердження відповідача про наявність у нього закордонного паспорта та візи, на підставі яких він в`їхав на територію України та які в подальшому вилучила поліція, позивачем в суді не спростовано, коли ОСОБА_4 надав суду копію візи у якій зазначено дані паспорта, яка була чинною на момент затримання та залишається дійсною протягом 30 днів, а саме з 15.07.2019 року до 13.08.2019 року.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_4 в`їхав на територію України 15.07.2019 року на підставі закордонного паспорту та візи, що є законним, в розумінні вимог ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а тому підстав вважати, що останній незаконно перебуває на території України у суду немає.

З урахуванням твердження відповідача про вилучення у нього документів на право перебування в Україні поліцією під час затримання, підстав вважати, що ОСОБА_4 немає документа, що дає йому право на виїзд з України у суду немає, а тому ці обставини за жодних умов не можуть бути підставою для його затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Відтак підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 243, 244, 246, 250, 289, 371 КАС України,

вирішив:

у задоволенні позову відмовити.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя