Справа № 815/6872/16
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/6872/16
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Роздільнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019р. по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" до Роздільнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання неправомірними дій, скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016р. ПАТ "Одесагаз" звернулося в суд із позовом до Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, в якому просило:

- визнати неправомірними дії відповідача, щодо винесення податкових повідомлень-рішень за № та за № від 21.11.2016р., за № та за № від 15.09.2016р., за № від 8.09.2016р.;

- скасувати податкові повідомлення-рішення за № та за № від 21.11.2016р., за № та за № від 15.09.2016р., за № від 8.09.2016р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у лютому 2014р. ПАТ «Одесагаз» до Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок/та або оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), якими позивачем було самостійно визначено розмір податку, що підлягає сплаті ним до бюджету.

З метою сплати податкових зобов`язань з податку на землю за травень 2014р., позивачем 18.06.2014р. було надано на виконання до обслуговуючого банку - АТ "Єврогазбанк" платіжне доручення за №13286 у розмірі 1 899,59грн. та за №13287 у розмірі 2 046,15грн. на сплату орендної плати з юридичних осіб за травень 2014р.. Проте, зарахування вказаних сум до бюджету проведено не було.

У зв`язку з порушенням ПАТ «Одесагаз» граничних строків сплати земельного податку з юридичних осіб Роздільнянською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області винесено податкові повідомлення рішення:

- № від 21.11.2016р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмір 10% у сумі 758,19грн.;

- № від 21.11.2016р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмір 20% у сумі 9,27грн.;

- № від 15.09.2016р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмір 20% у сумі 3,09грн.;

- № від 15.09.2016р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмір 10% у сумі 1 348,2грн.;

- № від 8.09.2016р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмір 20% у сумі 167грн.;

Позивач вважаючи, що вказані рішення є протиправними та незаконними звернувся в суд із відповідним позовом.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 6.02.2017р. (т.1 а.с.62-65), яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.06.2017р. (т.1 а.с.118-121) адміністративний позов ПАТ "Одесагаз" було задоволено. Визнано неправомірними дії Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області щодо винесення податкових повідомлень-рішень за № від 21.11.2016р., за № від 21.11.2016р., за № від 15.09.2016р., за № від 15.09.2016р., за № від 8.09.2016р. та скасовано зазначені податкові повідомлення-рішення відповідача.

Не погодившись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, податковий орган звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

Так, постановою Верховного Суду від 26.06.2018р. касаційну скаргу Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області було задоволено частково, скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 6.02.2016р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2017р. та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.164-168).

У своїй постанові Верховний Суд зазначив, що судами попередніх інстанцій не було досліджено та надано правової оцінки наявності у даній справі доказів сплати позивачем через банк двох платежів на суми 1899,59грн. та 2046,15грн., які не були зараховані до бюджету при наявності застосованих до нього контролюючим органом п`яти штрафних санкцій, що оформлені різними податковими повідомленнями-рішеннями. Верховним Судом зазначено про залишення поза межами з`ясування обставин у справі підстав винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Зазначено про відсутність у справі актів перевірки, що виключило можливість Суду переглядати рішення судів попередніх інстанцій в цій справі. Крім того, в рішеннях судів відсутні посилання на суми штрафів, визначених такими податковими-повідомленнями рішеннями до позивача, світлокопії яких знаходяться в матеріалах справи.

20.09.2018р. адміністративна справа за №815/6872/16 надійшла з Верховного Суду до Одеського окружного адміністративного суду (т.1 а.с.171).

В подальшому, Одеським окружним адміністративним судом 19 березня 2019р. прийнято рішення, яким адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення за № та № від 21.11.2016р., за № та № від 15.09.2016р., за № від 8.09.2016р..

Стягнуто з Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ПАТ «Одесагаз» суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 8 268грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, з урахуванням висновків Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення діяв не в межах та з порушенням діючих норм податкового законодавства України, оскільки у товариства відсутня недоїмка зі сплати заборгованості з податку на землю за травень 2014р..

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18.06.2014р. ПАТ «Одесагаз» надано до обслуговуючого банку АТ «Єврогазбанк» на виконання платіжне доручення за №13286 для сплати заборгованості по податку на землю за травень 2014р. у розмірі 1 899,59грн., та платіжне доручення за №13287 для сплати заборгованості по оренді землі за травень 2014р. у розмірі 2 046,15грн..

В подальшому, ПАТ «Одесагаз» повідомило податковий орган своєю заявою за №111 від 26.06.2014р. про те, що АТ «Єврогазбанк» отримано платіжні доручення від 18.06.2014р. за №13286 та за №13287 для виконання, а також повідомлено про те, що з вини банку (виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.07.2014р. прийнято рішення за №57 про запровадження з 17.07.2014р. тимчасової адміністрації строком на 3 місяці по 17.10.2014р.) зарахування вказаної суми до бюджету не було проведено з наданням до податкового органу копії платіжних доручень.

У зв`язку із порушення товариством граничних строків сплати земельного податку з юридичних осіб, ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення:

- за № від 21.11.2016р., яким до ПАТ «Одесагаз» застосовано штрафні санкції у розмір 10% у розмірі 758,19грн. (т.1.а.с.206);

- за № від 21.11.2016р., яким до ПАТ «Одесагаз» застосовано штрафні санкції у розмір 20% у розмірі 9,27грн. (т.1.а.с.206);

- за № від 15.09.2016р., яким до ПАТ «Одесагаз» застосовано штрафні санкції у розмір 20% у розмірі 3,09грн. (т.1.а.с.204);

- за № 15.09.2016р., яким до ПАТ «Одесагаз» застосовано штрафні санкції у розмір 10% у розмірі 1 348,20 грн. (т.1.а.с.204);

- № від 08.09.2016 року, яким до ПАТ «Одесагаз» застосовано штрафні санкції у розмір 20% у розмірі 167грн. (т.1 а.с.209, 228).

Перевіряючи правомірність дій та рішень податкового органу, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Положеннями ст.67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до п.15.1 ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За правилами п.16.1.4 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України, на платника податків покладено обов`язки подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

У відповідності до п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, а також відповідальність суб`єктів переказу, загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами визначає ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» за №2346-ІІІ від 5.04.2001р. (надалі - Закон №2346-III).

Приписами п.1.24 ст.1 Закон №2346-III визначено, що переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Положеннями п.1.30 статті 1 Закону №2346-III встановлено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача. Платіжна система, це платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система.

Згідно з п.8.1 статті 8 ЗУ №2346-ІІІ, банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У відповідності до положень Закону №2346-ІІІ, днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

За правилами п.22.4 ст.22 Закону №2346-ІІІ, під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника, для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Відповідно до ст.32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», отримувач має право на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

За правилами п.129.6 ст.129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

З припису зазначеної статті вбачається, що якщо неперерахування податку, збору не є наслідком винних дій платника податку, то до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред`явлена вимога про повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що порушення порядку зарахування до бюджету та державних цільових фондів податків і зборів при пред`явленні платником податків до установи банку платіжних доручень у встановлений строк є виною банку, крім випадку, передбаченого п.п.129.7 ст.129 ПК України, яким встановлено, що не вважається порушенням строків зарахування податків і зборів (обов`язкових платежів) з вини банку, якщо таке порушення стало наслідком регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до браку вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку для здійснення зарахування; якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік термінів зарахування податків, зборів (обов`язкових платежів) розпочинається з моменту такого відновлення. Тобто відлік термінів зарахування податків, зборів (обов`язкових платежів) після відновлення платоспроможності банку розпочинається саме для банку, а не для платника податків.

Отже, направлення позивачем до обслуговуючого банку належним чином оформлених платіжних доручень на оплату обов`язкових платежів та зборів (при наявності необхідної кількості коштів на рахунку) є належними, необхідними та достатніми діями, які платник податку повинен вчинити для оплати податкового зобов`язання.

Викладене свідчить про відсутність з боку позивача порушення щодо перерахування до бюджету податкових зобов`язань у строк, встановлений законом.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про відсутність у податкового органу підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Роздільнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019р. - залишити без змін.

Стягнути з Роздільнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (67400, Одеська область, м.Роздільна, вул.Леніна, 37, ) на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету 22030106.) судовий збір у розмірі 12 402грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 5 серпня 2019р.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв