Справа № 308/4186/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7734/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Шавель Р.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 червня 2019 року (головуючий суддя Малюк В.М., м.Ужгород, проголошено 13:12:06) у справі № 308/4186/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар А.В. про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

12 квітня 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до відповідача, про скасування постанови в справі про порушення митних правил передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Позов обгрунтовує тим, що вказана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки існують фактичні обставини, що спростовують вину та виключають можливість притягнення до відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що 23.06.2018 р. він дійсно ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Тиса», Закарпатської митниці ДФС у митному режимі «транзит» легковий автомобіль марки Toyota, модель Corolla, реєстраційний н/з Словаччини НОМЕР_1 . Таким чином, вищевказаний транспортний засіб підлягав вивезенню за межі митної території України в зоні діяльності митної території Закарпатської митниці у строк до 28.06.2018 року. Проте, у зв`язку з нестабільною роботою двигуна транспортного засобу, 24.06.2018 року ОСОБА_1 за попередньою домовленістю з ФОП ОСОБА_2 , направлявся для здійснення ремонтних робіт на станцію технічного обслуговування в м.Ужгород на вул.Станційна,56 , де о 17:30 став учасником ДТП. У зв`язку з тим, що внаслідок скоєного ДТП шкоди життю та здоров`ю не завдано, позивач та інший учасник ДТП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. На наступний день після ДТП, ОСОБА_1 захворів, у зв`язку з чим проходив амбулаторне лікування з 25.06.2018р. по 03.07.2018р. Після закінчення лікування, 03.07.2018р. позивач звернувся з відповідною заявою до митного органу про поломку транспортного засобу та неможливість вивезти останнього у визначені законом строки. В період з 24.06.2018 року по 30.01.2019 року ремонт транспортного засобу здійснювався ФОП ОСОБА_2 , який відповідно до основного виду діяльності відповідно до відомостей єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (Код КВЕД 45.20). Стверджує, що незважаючи на надані позивачем докази існування обставин, які унеможливили доставити транспортний засіб до митного органу в передбачений законодавством термін, 02.04.2019 року відповідачем винесено постанову, яку позивач вважає безпідставною та необґрунтованою.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 червня 2019 року позов задоволено. Постанову в справі про порушення митних правил №0394/30500/19 від 02.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України скасовано. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України - закрито.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Закарпатська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначає, що позивач не надав належних доказів, що унеможливили б доставити транспортний засіб до митниці в передбачений законодавством термін. Стверджує, що обставин непереборної сили не було. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволені позову.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилась. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.313 цього Кодексу. Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митний правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар А.В. в справі про порушення митних правил № 0394/30500/19 від 02 квітня 2019 року на позивача, ОСОБА_1 , громадянина України, з посиланням на ч. 3 ст. 470 Митного кодексу («Недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення, видача їх без дозволу органу доходів і зборів або втрата») було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500 грн.

ОСОБА_1 , 23.06.2018р. ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Тиса», Закарпатської митниці ДФС у митному режимі «транзит», легковий автомобіль марки Toyota, модель Corolla, реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_1 . Вище вказаний транспортний засіб підлягав вивезенню за межі митної території України в зоні діяльності митної території Закарпатської митниці у строк до 28.06.2018 року. Позивач звертався до відповідача із заявою про те, що автомобіль у період з 24.06.2018 року по 30.01.2019 року знаходився на ремонті в ПП « ОСОБА_2 », який відповідно до основного виду діяльності, відповідно до відомостей єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (Код КВЕД 45.20).

Приймаючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно ч.3 ст.470 МК України, а відтак заявлений позов про скасування спірної постанови в справі про порушення митних правил є обґрунтованим та підставним.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України(далі МК України) транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із частиною1статті 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до частини 3статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, згідно частиною 1статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення осіб від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджуються відповідними документами.

В той же час, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено в пункті 2 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657(Порядок № 657), відповідно до якого обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.

Пунктом 5 розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З огляду на викладені вимоги закону, колегія суддів вважає, що такий факт, як ремонт автомобіля внаслідок поломки не може бути прирівняний до аварії або обставин непереборної сили.

Відповідно до статтей 486-488 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 522 МК України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно статті 523 МК України, від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, посадові особи митних органів (керівники або їх заступники) при розгляді справи про порушення митних правил діють від імені органів доходів і зборів.

Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення митних правил у сфері податкової і митної політики, повинен бути відповідний орган доходів і зборів.

Проте, розглядуваний адміністративний позов заявлено до в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар А.В., тобто до неналежного відповідача.

Суд першої інстанції наведених обставин не врахував і всупереч вимогам статті 48 КАС України не залучив до розгляду справи належного відповідача Закарпатську митницю ДФС.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Таким чином рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

З вищенаведеної статті видно про можливість заміни неналежного відповідача виключно судом першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції вирішено позовні вимоги, які заявлені до неналежного відповідача, а на даній стадії адміністративного судочинства відсутні правові підстави для проведення заміни неналежного відповідача судом апеляційної інстанції, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, які заявлені до неналежного відповідача.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржене рішення суду першої інстанції слід скасувати і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 червня 2019 року у справі № 308/4186/19 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель