Справа № 580/1306/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року справа № 580/1306/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Баклаженко Н.В.,

представника позивача Ніколаєва О.В. (за ордером),

представника відповідача Азарова П.В. (за довіреністю),

розглянувши по суті у порядку загального позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі позивач) з позовом до управління Держпраці у Черкаській області (бульв. Шевченка, 205, м. Черкаси, 18001, далі відповідач), в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 30.05.2019, просить суд визнати протиправними та скасувати постанову від 02.04.2019 №ЧК232/375/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-148 та припис від 26.03.2019 №ЧК232/1448/АВ/П.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач необґрунтовано та безпідставно зробив висновок про порушення позивачем вимог трудового законодавства, зокрема, що позивачем допущено до роботи у магазині « ОСОБА_2 » продавця ОСОБА_3 без укладання з нею письмового трудового договору та без повідомлення територіального органу ДФС про прийняття її на роботу за трудовим договором, оскільки вказаний продавець ОСОБА_3 не є найманим працівником позивача, а перебуває у трудових відносинах з іншим суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_4 , яка також здійснює свою господарську діяльність в магазині «Ірина». Крім того, у позивача наявна ліцензія на продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів, у ФОП ОСОБА_4 така ліцензія відсутня, а під час проведення інспекційного відвідування посадовими особами не було встановлено факту продажу продавцем ОСОБА_3 алкогольних напоїв або тютюнових виробів покупцям. Посилання відповідача на наявність відеозапису, яким ніби-то зафіксовано факт продажу продавцем ОСОБА_3 слабоалкогольного напою, є безпідставним, оскільки на вказаному відеозаписі лише міститься інформація про те, що покупець магазину «Ірина» 06.03.2019 о 10 год. 10 хв. лише упорядковує свої речі (продукти) в сумці, серед яких дійсно є слабоалкогольний напій, однак вказане відео не містить доказів факту реалізації вказаного слабоалкогольного напою саме у магазині «Ірина» продавцем ОСОБА_3 та відсутній фіскальний чек щодо реалізації такого слабоалкогольного напою в цей момент.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмовий відзив на позов та зазначив, що проведеною перевіркою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань додержання законодавства про працю відповідачем встановлено, що правовідносини позивача з продавцем ОСОБА_3 не оформлено трудовим договором (контрактом) у письмовій формі та не було повідомлено територіальний орган ДФС про її прийняття на роботу за трудовим договором, оскільки під час проведення інспекційного відвідування засобами відеофіксації державних ревізорів зафіксовано факт продажу продавцем ОСОБА_3 слабоалкогольного напою покупцю в магазині «Ірина». Оскільки у магазині «Ірина» лише позивач має ліцензію на продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів, контролюючим органом правомірно винесено припис та постанову про накладення на позивача штрафу у розмірі 125190 грн. Таким чином, оскаржувані рішення, на думку представника відповідача, є правомірними та скасуванню не підлягають.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, показання свідків, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 06.03.2019 №355-Н та направлення від 06.03.2019 №347 посадовими особами управління Держпраці у Черкаській області в період з 06.03.2019 по 11.03.2019 проведено інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Результати перевірки оформлено актом від 11.03.2019 №ЧК232/375/АВ.

Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства України про працю, а саме: правовідносини позивача з продавцем ОСОБА_3 не оформлено трудовим договором (контрактом) у письмовій формі та не було повідомлено територіальний орган ДФС про її прийняття на роботу за трудовим договором.

На підставі вказаного акту перевірки управлінням Держпраці у Черкаській області винесено припис від 26.03.2019 №ЧК232/1448/АВ/П та постанову від 02.04.2019 №ЧК232/375/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-148 про накладення на позивача штрафу у розмірі 125190 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що повноваження із нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені Кодексом законів про працю України від 10.12.1971 №322-VIII, Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390 та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктом 7 вказаного Положення встановлено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Черкаській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 22.06.2017 №75 (далі - Положення), Головне управління Держпраці у Черкаській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Підпунктом 5 пункту 4 Положення встановлено, що Управління Держпраці у Черкаській області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 (далі - Порядок №295) та визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Відповідно до п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877) заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з ч. 5 ст. 2 Закону №877 зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі - Порядок №509) та визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до пункту 2 Порядку №509 однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складений посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Отже, підставою для накладення штрафів є виявлені під час перевірки суб`єкта господарювання порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, зафіксовані в акті перевірки.

Як встановлено судом із матеріалів справи, підставою прийняття оскаржуваного припису та постанови є акт інспекційного відвідування, в якому зазначено, що у приміщені магазину «Ірина» (Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Богуславець, вул. Максимовича) здійснюють свою господарську діяльність позивач - ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 , однак лише у позивача наявний дозвіл (ліцензія) на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. Під час інспекційного відвідування засобами відеофіксації зафіксовано факт продажу продавцем ОСОБА_3 слабоалкогольного напою, оскільки на прилавку магазину знаходились слабоалкогольний напій, хліб, інші продукти харчування, за які покупцем проводився розрахунок. На підставі вищевказаних обставин відповідачем зроблено висновок, що позивачем допущено до виконання робіт продавця ОСОБА_3 без укладення трудового договору та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття на роботу, чим порушено вимоги ст. 24 КЗпП.

Вищевказані обставини також були зазначені свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які надали свої показання під час розгляду даної адміністративної справи.

Однак, суд вважає помилковими зазначені доводи відповідача, оскільки в судовому засіданні було оглянуто відеозапис про проведення державними ревізорами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 у магазині « ОСОБА_2 » та встановлено, що на вказаному відеозаписі міститься інформація про те, що покупець магазину « ОСОБА_2 » лише упорядковує свої речі (продукти) в сумку, серед яких є слабоалкогольний напій, однак не містить доказів здійснення факту реалізації вказаного слабоалкогольного напою безпосередньо продавцем ОСОБА_3 у вказаному магазині. На прохання державних ревізорів їм продаж алкогольних напоїв продавець ОСОБА_3 повідомила, що не має права здійснювати будь-яку реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Вказані обставини підтверджені допитаними в судовому засіданні в якості свідків інспекторами.

Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено копію роздрукованого з реєстратора розрахункових операцій ФОП ОСОБА_1 «Z-звіт», згідно відомостей якого судом встановлено, що у магазині «Ірина» станом на момент початку здійснення інспекційного відвідування (о 12 год. 10 хв. 06 березня 2019 року) алкогольні (слабоалкогольні) напої або тютюнові вироби не реалізовувались.

Згідно графіку роботи продавця магазину «Ірина» - найманого працівника позивача ОСОБА_8 за 2019 рік, що затверджений ФОП ОСОБА_1 , у середу вказаний продавець працює з 08 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв. та з 14 год. 00 хв. до 15 год. 30 хв., однак інспекційне відвідування позивача розпочато 06.03.2019 (у середу) о 12 год. 10 хв., тобто в час, коли найманий працівник (продавець) позивача ОСОБА_8 у зазначеному магазині не працювала та не перебувала.

Вищевказані обставини також були підтверджені показаннями свідка ОСОБА_1 в судовому засіданні 23.07.2019.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зазначили, що продавець ОСОБА_3 є найманим працівником іншого суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_4 , а в позивача вона ніколи не працювала та у магазині « ОСОБА_2 » не надає послуги продавця в частині реалізації алкогольних та тютюнових виробів.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку, що відповідачем під час розгляду справи не доведено факт продажу продавцем ОСОБА_3 у магазині « ОСОБА_2 », як найманим працівником позивача, слабоалкогольного напою, тому постанова управління Держпраці у Черкаській області від 02.04.2019 №ЧК232/375/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-148 та припис від 26.03.2019 №ЧК232/1448/АВ/П є протиправними та підлягають до скасування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 02.04.2019 №ЧК232/375/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-148.

Визнати протиправним та скасувати припис управління Держпраці у Черкаській області від 26.03.2019 №ЧК232/1448/АВ/П.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці у Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 3172 (три тисячі сто сімдесят одна) грн. 91 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення складено у повному обсязі 02.08.2019.