Справа № 640/19909/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

05 серпня 2019 року № 640/19909/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови у перерахуванні та виплаті позивачу з 01.05.2016 пенсії із розрахунку 90% грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру;

зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 01.05.2016 пенсію із розрахунку 90% грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії за посадою командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, згідно довідки командування військової частини НОМЕР_2 від 13.09.2018 № 497, виготовленої на підставі вимоги постанови Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб навчального закладу» від 19.10.2016 № 718, з усіма видами надбавок, доплат та проведених виплат.

Позиція позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.10.2010 Указом Президента України № 967/2010 він був звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я з посади командувача Повітряних Сил Збройних Сил України та з 03.11.2010 перебуває на військовому обліку в Київському міському військовому комісаріаті та на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Пояснює, що пенсія йому призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із розрахунку 90% від грошового забезпечення.

Додає, що 19.10.2016 Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» від № 718, яка, з 01.05.2016, визначила для осіб начальницького складу нові умови грошового забезпечення.

Звертає увагу суду, що на виконання вимог вказаної постанови, 08.11.2017 Київський міський військовий комісаріат, на підставі списків наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на осіб визначених даною постановою, направив до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення, виготовлених згідно вимог постанови КМУ № 718 від 19.10.2016, для перерахунку пенсії для такої категорії осіб начальницького складу, в тому числі і на ОСОБА_1 , із розрахунку грошового забезпечення: посадовий оклад - 11200,00 грн.; оклад за військове звання - 150 грн.; процентна надбавка за вислугу років (40%) - 4540,40 грн.; надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (20%) - 2240,00 грн.; надбавка за виконання функцій державного експерта (20%) - 2240,00 грн.; надбавка за інтенсивність праці (100%) - 11200,00 грн.; премія 4985,22 грн., що загалом складає 36 555,22 грн.

Як зазначено у позовній заяві, у підготовленій та направленій Київським міським військовим комісаріатом в Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ОСОБА_1 довідці від 08.11.2017 № BОЗ/2087/1 такі виплати, як грошова допомога на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань були відсутні.

Наголошує, що 11.10.2018 позивач звернувся до командування військової частини НОМЕР_2 , розпорядника коштів Повітряних Сил Збройних Сил України, де йому була надана довідка № 497 від 13.09.2018 про розмір грошового забезпечення за посадою командувача Повітряних Сил Збройних Сил України станом на 01.05.2016, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення під час надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що не перевищують місячного грошового забезпечення, в якій зазначено, що згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» суми грошового забезпечення, які указані в довідці (в тому числі грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивач зазначає, що 11.10.2018 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою в якій просив перерахувати йому пенсію із розрахунку 90% вислуги років без обмежень, згідно довідки командування військової частини НОМЕР_2 № 497 від 13.09.2018, виготовленої на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 718 від 19.10.2016.

Натомість, 20.11.2018 позивач одержав відповідь, в якій було зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2015 № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу», позивачу був проведений перерахунок пенсії на підставі довідки Київського міського військового комісаріату від 08.11.2017 № ВОЗ/2087/1 про розмір грошового забезпечення в сумі 36 555,22 грн. за нормами, чинними з 01.05.2016, з урахуванням посадового окладу 11200,00 грн., а відтак оскільки розмір пенсійної виплати після проведення перерахунку не змінився, доплата різниці пенсії відсутня.

Позивач звертає увагу суду, що отримує пенсію у розмірі 14 301,93 грн., оскільки при проведенні з 01.06.2016 перерахунку пенсії відповідно до постанови від 19.10.2016 № 718, розмір пенсії позивачу за вислугу років обчислювався виходячи з 70% сум грошового забезпечення за останньою посадою та на підставі обмежень у виплаті максимального розміру пенсії, передбачених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Пояснює, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» були несені зміни в статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких призначення пенсії особам офіцерського складу змінено з розміру 90 відсотків від грошового забезпечення на 80 відсотків від грошового забезпечення.

Натомість, п/п. 2 п. 24 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» призначення пенсії особам офіцерського складу змінено з розміру 80 відсотків від грошового забезпечення на 70 відсотків.

В той же час позивач звертає увагу суду на те, що Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» набрав чинності у 2011 році, п. 2 Перехідних положень якого передбачає, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Також додає, що новий порядок призначення та виплати пенсій, не поширюється на пенсіонерів, яким призначена пенсія до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Відтак, на думку позивача, беручи до уваги той факт, що пенсія позивачу була призначена у 2010 році, до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми закону в редакції до набрання чинності нового Закону, оскільки редакція цього Закону звужує права позивача в частині розміру нарахування пенсії.

Підсумовуючи викладене, позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Позиція відповідача.
Відповідач надіслав відзив проти позову, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Представник відповідача зазначає, що усі призначені пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пояснює, що такий порядок визначений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Звертає увагу суду, що розмір грошового забезпечення за посадою, яку займав позивач, встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу».

Наголошує, шо на підставі вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, ГУ ПФУ в м. Києві проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі наданої уповноваженим органом довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними з 01.05.2016, з урахуванням посадового окладу 11200,00 грн. Додає, що оскільки розмір пенсії позивача після проведеного перерахунку не змінився, доплата різниці пенсії відсутня.

Щодо максимального розміру нарахування пенсії представник відповідача зазначив, що у відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати 10740,00 гривень.

Звертає увагу на те, що відповідно до абз. 2 п. 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» встановлено: «Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.»

Тобто, на думку представника відповідача, для осіб, яким призначено пенсію до моменту набрання цим законом чинності, застосовуються особливі умови про обмеження максимального розміру пенсійної виплати. Виходячи із зазначеного, на дану категорію осіб розповсюджуються правові норми Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» про максимальний розмір пенсії.

Представник відповідача посилається також на ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. З 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-УІІІ та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-УІІІ, якими врегульовано питання пенсійного забезпечення у 2017 році.

Звертає увагу суду на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-УІІІ у період з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн. (крім щомісячного довічного грошового утримання).

Також представник відповідача звертає увагу суду на те, що рішенням Конституційного суду України №7- рп/2016 від 20.12.2016, на яке посилається позивач, визнано неконституційними положення щодо тимчасового обмеження пенсій максимальним розміром з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Натомість, Закон України «Про внесення змін до деяких законів України» від 06.12.2016 № 1774-УІІІ встановлює обмеження до 31.12.2017.

Тобто, на думку представник відповідача, рішенням Конституційного суду не скасовує обмеження виплати пенсій на 2017 рік, а тому дії органів Пенсійного фонду України є правомірними.

Наголошує, що з 01.05.2014 згідно з Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» максимальний розмір пенсії, який обчислюється відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. В свою чергу ГУ ПФУ в м. Києві відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та Положення про головні управління ПФУ керується чинною на момент проведення перерахунку раніше призначеної пенсії нормою закону про максимальний розмір пенсії за вислугу років.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача також зазначає, що Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 № 21-рп/99 вказав, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Тобто, на думку представника відповідача, застосування до правовідносин, які виникли після 01.05.2016, чинних на вказану дату положень ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не порушує конституційний принцип незворотності дії законів в часі.

Відтак, застосування для перерахунку пенсії позивача норми, яка була чинна на момент набуття позивачем права на отримання пенсії за вислугу років, не узгоджується з нормами правозастосування.

Підсумовуючи викладене представник відповідача наголосив на необґрунтованості позовних вимог.

У відповіді на відзив відповідача позивач наголосив на безпідставності обставин, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву, наголосивши, що такі обставини не відповідають законодавству України та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Процесуальні дії, вчинені у справі.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення визначених в ній недоліків.

У зв`язку з тим, що в межах встановленого судом строку недоліки позовної заяви позивачем усунуто, ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з вимогами, які згідно п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України належить до справ незначної складності, суд, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Встановлені судом обставини.
Розглянувши подані позивачем, відповідачем та третьою особою докази, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.10.2010 Указом Президента України № 967/2010 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в запас за станом здоров`я з посади командувача Повітряних Сил Збройних Сил України.

З 03.11.2010 перебуває на військовому обліку в Київському міському військовому комісаріаті та на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, пенсія якому призначена за вислугою років згідно з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

19.10.2016 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» від, якою встановлено нові умови грошового забезпечення.

На виконання вимог вказаної постанови 08.11.2017 Київський міський військовий комісаріат направив до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення позивача, виготовленого згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України № 718 від 19.10.2016.

Як видно з розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 : посадовий оклад складає 11200,00 грн.; оклад за військове звання - 150 грн.; процентна надбавка за вислугу років (40%) - 4540,40 грн.; надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (20%) - 2240,00 грн.; надбавка за виконання функцій державного експерта (20%) - 2240,00 грн.; надбавка за інтенсивність праці (100%) - 11200,00 грн.; премія 4985,22 грн., що загалом складає 36 555,22 грн.

13.09.2018 позивачем отримано довідку військової частини НОМЕР_2 № 497, в якій наведено таблицю та зазначено види грошового забезпечення ОСОБА_1 , а саме: посадовий оклад - 11200,00 грн.; оклад за військове звання - 150 грн.; процентна надбавка за вислугу років (40%) - 4540,40 грн.; надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (20%) - 2240,00 грн.; надбавка за виконання функцій державного експерта (20%) - 2240,00 грн.; надбавка за інтенсивність праці (100%) - 11200,00 грн.; премія 4985,22 грн., що загалом складає 36 555,22 грн.

Під вказаною таблицею у довідці від 13.09.2018 № 497 також зазначено, що посада командувача Повітряних Сил Збройних Сил України передбачає право на отримання грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 36 555,22 грн. та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 36 555,22 грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у підготовленій та направленій Київським міським військовим комісаріатом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ОСОБА_1 довідці від 08.11.2017 № B03/2087 були відсутні такі виплати як грошова допомога на оздоровлення в розмірі 36 555,22 грн. та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 36 555,22 грн.

11.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою в якій просив перерахувати йому пенсію із розрахунку 90% вислуги років без обмежень, згідно довідки командування військової частини НОМЕР_2 від 13.09.2018 № 497, виготовленої на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 718 від 19.10.2016.

20.11.2018 ГУ ПФУ в м. Києві листом № 115647/03 відмовило позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідки командування військової частини НОМЕР_2 від 13.09.2018 № 497 із розрахунку 90% вислуги років без обмежень.

Натомість, позивач, вважаючи що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу протиправними та такими, що порушують права позивача, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Щодо нарахування позивачу пенсії у розмірі 70% від бази нарахувань, замість початково визначених 90%, суд зазначає наступне.

Як вже було встановлено судом, позивач з 03.11.2010 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, де йому призначена довічна пенсія за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ, у редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому п/п 8 п. 6 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 №3668-VI у ст. 13 Закону № 2262-ХІІ внесені зміни, а саме: у частині другій цифри « 90» замінити цифрами « 80». Ці зміни набрали чинності з 01.10.2011.

27.03.2014 прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, пунктом 23 Розділу II якого внесено зміни до Закону № 2262-XII, а саме: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Між тим, суд зазначає, що стаття 13 Закону № 2262-XII регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону № 2262-XII ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону N 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-XII, яка змін, у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VI та Закону № 1166-VII, не зазнала.

Відтак, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законами України від 08.07.2011 № 3668 та від 27.03.2014 № 1166-VІІ зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% від сум грошового забезпечення та з 01.01.2018 року у розмірі 70% від сум грошового забезпечення, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав і свобод у вигляді призначення йому пенсії виходячи із 90% розміру грошового забезпечення.

Отже, зміна максимального розміру пенсії з 90% на 80% та в подальшому з 80% на 70% суми грошового забезпечення за ч .2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру вже призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку, в тому числі, на підставі відповідних довідок.

З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, що відповідач при проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії, не мав права зменшувати розмір пенсії за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення, у зв`язку із чим такі дії ГУ ПФУ в м. Києві, є протиправними.

Щодо обмеження максимальним розміром пенсії, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту пенсіонерів органів внутрішніх справ України, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано право, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 р. №5-рп/2005, від 29.06.2010 р. № 17-рп/2010, від 22.12.2010 р. №23-рп/2010, від 11.10.2011 р. №10-рп/2011, від 20.12.2016 р. №7-рп/2016).

Тобто, підсумовуючи зазначене у сукупності, суд зазначає, що обсяг прав набутих особами на пенсію на підставі чинного, на момент призначення пенсії, законодавства, не може бути звужене шляхом внесення змін до законодавства або скасоване.

Суд зазначає, що на момент призначення позивачу пенсії за вислугою років (03.11.2010) ч. 5 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції від 25.06.2009) передбачала, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В той же час, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Відтак, станом на 03.11.2010, тобто на момент призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», максимальний розмір пенсії, з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, не міг перевищувати дванадцять мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Слід зазначити, з 01.10.2011 набрав чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, ч. 1 ст. 2 якого передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Відтак, зважаючи на те, що пенсія ОСОБА_1 призначена 03.11.2010, тобто до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, обмеження пенсії максимальним розміром у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, встановленим вказаним Законом, на позивача не поширюються.

Крім того, Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», (який набув чинності 01.01.2017) у частині 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ слова і цифри «у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.» замінено словами і цифрами «по 31.12.2017 р».

Рішенням Конституційного суду України від 20.12.2016 р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ зі змінами, а саме:

- частина 7 статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень;

- перше речення частини 1 статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

- положення частини 7 статті 43, першого речення частини 1 статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до положень статті 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ зі змінами, щодо встановлення максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та щодо встановлення максимального розміру пенсії тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, не більше 10 740 гривень, - втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016 року.

Підсумовуючи зазначене у сукупності, в контексті викладених норм права, суд приходить до висновку про протиправність дій ГУ ПФУ в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 встановленого максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів, оскільки на момент (03.11.2010) призначення йому пенсії за вислугу років, максимальний розмір пенсії складав дванадцять мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Щодо перерахування та виплатити позивачу пенсії на підставі довідки командування військової частини НОМЕР_2 від 13.09.2018 № 497, виготовленої на підставі вимоги постанови Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб навчального закладу» від 19.10.2016 № 718, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З наведеної норми права вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 13.02.2008 № 45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок № 45).

За правилами п. 1 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до ч. 2 цього Порядку, Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Відповідно до п. 3 Порядку на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

У разі ліквідації таких органів, установ, організацій чи підприємств, що має місце у даному випадку, довідки видаються правонаступниками, а у разі їх відсутності або перейменування (відсутності) посад - у порядку, встановленому Мінсоцполітики. Такий порядок визначений наказом Міністерства праці та соціальної політики України 19.07.2010 № 195.

Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України (п. 3 Порядку № 45).

Відтак, Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначена наступна послідовність дій: Міноборони повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки та надсилають до територіальних органів Пенсійного фонду України.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (ч. 2 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Відповідно до п. 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону.
Таким чином, проаналізувавши вказані норми, суд зазначає, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, можуть бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, які дають право на призначення/перерахунок пенсії, так і рішення, прийняті Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені п. 2 Порядку № 45 повідомляють Пенсійний фонд України та у відповідності до вимог вказаного Порядку, готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи та надають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Судом встановлено, що 19.10.2016 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб навчального закладу», якою затверджено розміри посадових окладів окремих категорій посад військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади.

На підставі вказаної постанови, Київським міським військовим комісаріатом 08.11.2017 сформовано довідку № BОЗ/2087/1, відповідно до якої грошове забезпечення ОСОБА_1 на 01.05.2016 за посадою командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, яку він займав на день звільнення зі служби 02.11.2010, становить: посадовий оклад - 11200,00 грн.; оклад за військове звання - 150 грн.; процентна надбавка за вислугу років (40%) - 4540,40 грн.; надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (20%) - 2240,00 грн.; надбавка за виконання функцій державного експерта (20%) - 2240,00 грн.; надбавка за інтенсивність праці (100%) - 11200,00 грн.; премія 4985,22 грн., що загалом складає 36 555,22 грн.
Разом з тим, позивачем отримано довідку військової частини НОМЕР_2 від 13.09.2018 № 497 про розмір грошового забезпечення, відповідно до змісту якої грошове забезпечення ОСОБА_1 за посадою командувача Повітряних Сил Збройних Сил України становить: посадовий оклад - 11200,00 грн.; оклад за військове звання - 150 грн.; процентна надбавка за вислугу років (40%) - 4540,40 грн.; надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (20%) - 2240,00 грн.; надбавка за виконання функцій державного експерта (20%) - 2240,00 грн.; надбавка за інтенсивність праці (100%) - 11200,00 грн.; премія 4985,22 грн., що загалом складає 36 555,22 грн.
Тобто, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 як у довідці Київського міського військового комісаріату від 08.11.2017 № BОЗ/2087/1 так і у довідці військової частини НОМЕР_2 від 13.09.2018 № 497 є однаковим та складає 36 555,22 грн.

Суд зазначає, що сторонами не заперечується той факт, що ОСОБА_1 отримує пенсію на підставі довідки Київського міського військового комісаріату від 08.11.2017 № BОЗ/2087/1, відповідно до якої розмір грошового забезпечення складає 36 555,22 грн., а відтак, розмір пенсії позивача після проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 перерахунку, не змінився, з огляду на що відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі довідки військової частини НОМЕР_2 від 13.09.2018 № 497, а відтак позовні вимоги позивача в цій частині є безпідставними та такими що задоволенню не підлягають.

Щодо виплати виплатити позивачу пенсії з усіма видами надбавок, доплат та проведених виплат, суд зазначає про наступне.

Як вже було неодноразово зазначено судом, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718, ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання вимог Порядку № 45 сформовано довідку від 08.11.2017 № BОЗ/2087/1 та направлено до управління ПФУ (відповідача) для перерахунку пенсії позивачу, в якій визначено види грошово забезпечення позивача. Аналогічні види і розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 містить і довідка військової частини НОМЕР_2 від 13.09.2018 № 497.

УПФУ провело перерахунок в рамках рішень Уряду, зазначених у «Перерахунку пенсії» та Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії на підставі сум (складових) зазначених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.11.2017 № BОЗ/2087/1, що відповідає порядку проведення перерахунку станом на час його проведення.

Суд звертає увагу позивача на те, що його твердження відносно того, що у довідці військової частини НОМЕР_2 від 13.09.2018 № 497 включено до видів грошового забезпечення грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 36 555,22 грн. та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 36 555,22 грн., є помилковим, оскільки, у вказаній довідці міститься таблиця в якій зазначено перелік складових видів грошового забезпечення, з яких підлягає нарахування та виплата пенсії, а саме: посадовий оклад - 11200,00 грн.; оклад за військове звання - 150 грн.; процентна надбавка за вислугу років (40%) - 4540,40 грн.; надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (20%) - 2240,00 грн.; надбавка за виконання функцій державного експерта (20%) - 2240,00 грн.; надбавка за інтенсивність праці (100%) - 11200,00 грн.; премія 4985,22 грн., що загалом складає 36 555,22 грн.

Вказаний перелік видів грошового забезпечення є вичерпним та не містить включення такого виду забезпечення як грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 36 555,22 грн. та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 36 555,22 грн.

Те, що під вказаною таблицею у довідці від 13.09.2018 № 497 зазначено про те, що посада командувача Повітряних Сил Збройних Сил України передбачає право на отримання грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 36 555,22 грн. та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 36 555,22 грн. не є включенням таких грошових забезпечень у види грошового забезпечення, передбаченого вказаною довідкою. Зазначене містить виключно інформаційний характер та не є зміною одного з видів грошового забезпечення, а відтак не може бути підставною для перерахунку раніше призначеної пенсії.

Крім зазначеного також слід звернути увагу позивача на те, що підстави для включення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 36 555,22 грн. та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 36 555,22 грн., відсутні, оскільки вказані види грошового забезпечення здійснювалися не щомісячно, а відтак такі виплати не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення з яких нараховується та виплачується пенсія.

Вказаний висновок узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17 (провадження № 11-806апп18).

Відтак, позовні вимоги позивача в цій частині також є необґрунтованими, безпідставним та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови у перерахуванні та виплаті позивачу з 01.05.2016 пенсії із розрахунку 90% грошового забезпечення, без обмеження її максимального розміру, то суд зазначає, що вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки в даному випадку, як вже встановлено судом, протиправними є дії відповідача щодо відмови позивачу у проведені перерахунку та виплаті пенсії із розрахунку 90% грошового забезпечення з 01.05.2016.

Натомість бездіяльність це пасивна дія суб`єкта владних повноважень або його посадової чи службової особи, що має на меті ігнорування вимог особи, з якими остання звернулась до такого суб`єкта владних повноважень або його посадової чи службової особи.

У той же час, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з положень п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У даному випадку, підсумовуючи викладене у сукупності, в контексті викладених норм права та встановлених обставин, дотримуючись принципів верховенства права, законності, поділу влади, в межах компетенції, визначеної Конституцією та законами України, а також виходячи з повноважень суду, визначених ст. 245 КАС України, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача та їх часткове задоволення шляхом виходу за межі позовних вимог та застосування того способу захисту порушених прав позивача, який є ефективним відповідно до встановлених обставин та правового регулювання спірних відносин, а саме:

1. визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві які полягають у зменшенні ОСОБА_1 розміру виплати пенсії за вислугу років з 90% до 70% грошового забезпечення та у зменшенні встановленого максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом;

2. зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити з 01.05.2016 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію із розрахунку 90% грошового забезпечення за посадою командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, згідно довідки Київського міського військового комісаріату від 08.11.2017 № BОЗ/2087/1, виготовленої на підставі вимоги постанови Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб навчального закладу» від 19.10.2016 № 718, але не більше дванадцяти мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом;

3. в іншій частині позовних вимог відмовити.

Щодо твердження представника відповідача відносно того, що для осіб, яким призначено пенсію до моменту набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», застосовуються особливі умови про обмеження максимального розміру пенсійної виплати, суд вважає необґрунтованими, оскільки п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Доводи відповідача відносно того, що рішенням Конституційного суду України №7- рп/2016 від 20.12.2016, визнано не конституційними положення щодо тимчасового обмеження пенсій максимальним розміром лише з 01.01.2016 по 31.12.2016, тоді як обмеження, встановлені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 06.12.2016 № 1774-УІІІ до 31.12.2017 є чинними, є необґрунтованими та помилковими, оскільки статтю 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку доповнено частиною згідно із Законом № 107-VI від 28.12.2007 визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008; в редакції Закону № 3668-VI від 08.07.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами № 911-VIII від 24.12.2015, № 1774-VIII від 06.12.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу відповідачем не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність своїх дій щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії виходячи із розрахунку 90% грошового забезпечення за посадою командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.11.2017 № BОЗ/2087/1.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), які полягають у зменшенні ОСОБА_1 розміру виплати пенсії за вислугу років з 90% до 70% грошового забезпечення та у зменшенні встановленого максимального розміру пенсії не більше десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) здійснити з 01.05.2016 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію із розрахунку 90% грошового забезпечення за посадою командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, згідно довідки Київського міського військового комісаріату від 08.11.2017 № BОЗ/2087/1, виготовленої на підставі вимоги постанови Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб навчального закладу» від 19.10.2016 № 718, але не більше дванадцяти мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом;

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін