Справа № 480/1538/19
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2019 р. Справа №480/1538/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Діски А.Б.,
за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідачів - Заславської О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1538/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та просить:
- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 при виданні наказів №780 від 20.11.2018 року "Про результати службового розслідування" та №808 від 01.12.2018 року "Про виплату премій та надбавки військовослужбовцям військової частини за листопад 2018 року";
- скасувати накази №780 від 20.11.2018 року "Про результати службового розслідування" та №808 від 01.12.2018 року "Про виплату премій та надбавки військовослужбовцям військової частини за листопад 2018 року", як незаконні;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 20 % премії за листопад 2018 року.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що під час оголошення йому дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани з актом проведення службового розслідування позивача не ознайомлено, дисциплінарне стягнення йому оголошене не було і наказ про його оголошення позивачу доведений не був, оскільки в ньому відсутній його підпис, як і не був доведений наказ про зняття з позивача 20% премії за листопад 2018 року. Позивач вважає, що вказані порушення під час проведення службового розслідування та оголошення догани свідчать про їх безпідставність, упередженість та незаконність.
Ухвалою суду від 03.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд проводиться за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.
Відповідачі у письмових запереченнях проти позову зазначили, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №727 від 29.10.2018 року на майора ОСОБА_1 було покладено обов`язки начальника штабу першого заступника командира зведеного батальйону військової частини НОМЕР_1 . З наказом позивач був ознайомлений 31.10.2018 року про що свідчить його особистий підпис про ознайомлення. Однак з рапорту підполковника ОСОБА_3 від 02.11.2018 року, стало відомо, що майор ОСОБА_1 покладені на нього обов`язки не виконує, у зв`язку з чим було прийняте рішення призначити службове розслідування. За результатами службового розслідування було складено акт, з яким позивач був ознайомлений та надав письмові пояснення. У зв`язку з незадовільним виконанням службових обов`язків було видано наказ № 780 від 20.11.2018 року, відповідно до якого майора ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана». Акт службового розслідування до ОСОБА_1 доводився, що підтверджується його власним підписом в акті та його незгодою з актом, написаною власноруч, так само, як і наказ командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування № 780 від 20.11.2018 року, однак останній відмовився від підписання вищевказаного наказу, про що було складено акт відмови від ознайомлення з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 780 від 20.11.2018 року.
Відповідачі зазначили, що позивач порушив строки звернення до суду з даним позовом, крім того, наведені в позовній заяві доводи не обґрунтовані, безпідставні та нічим не підтверджені (а.с.37-39,55-57).
Ухвалою суду від 02.07.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду.
Ухвалою суду від 02.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.
Представник відповідачів у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.
Суд, заслухавши позивача та представника відповідачів, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на час прийняття відповідачем оскаржуваних наказів був військовослужбовцем та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.139, 146-149).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2018 року №727 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 01.07.2018 р. №459 «Про організацію службової діяльності в пункті постійної дислокації м. Конотоп» обов`язки начальника штабу першого заступника командира зведеного батальйону покладено на начальника відділення поточних бойових дій командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 та призначено його відповідальним за організацію і підтримання управління підрозділами батальйону, за бойову мобілізаційну готовність, успішне виконання батальйоном бойових завдань, за планування та облік бойової підготовки, за підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів, за стан обліку особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів військової частини. В службовій діяльності керуватися статтями 68, 69 Статуту внутрішньої служби (а.с. 43).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2018 р. №918 на підставі рапорту командира зведеного батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 від 08.11.2018 року призначено проведення службового розслідування по факту незадовільного виконання покладених посадових службових обов`язків начальником штабу першим заступником командира зведеного батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 (а.с. 60), за результатами якого складено акт проведення службового розслідування (а.с.44-47).
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2018 року №780 начальника відділення поточних бойових дій командного пункту майора ОСОБА_1 за низьку виконавчу дисципліну щодо покладених обов`язків начальника штабу зведеного батальйону відповідно пункту «в» статті 68 та пункту «а» статті 71 дисциплінарного Статуту Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення «сувора догана» (а.с. 40-41).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2018 року №808 «Про виплату премії та надбавки за особливості проходження служби військовослужбовцям за листопад місяць 2018 року» майора ОСОБА_1 , начальника відділення поточних бойових дій командного пункту штабу позбавлено премії частково у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення «сувора догана» на 20%. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 №780 від 20.11.2018 року (а.с.48-51).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут).
Відповідно до п.п. 1, 5 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. За стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
На підставі п. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Згідно з п.п. 68, 83-86 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині). Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або допустили правопорушення, під час проходження ними зборів визначено Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 608 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №608)
Відповідно до п. 2 розділу І Порядку №608 виконавською дисципліною є належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів Міністерства оборони України, доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин).
Службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 встановлено предмет службового розслідування. Розслідуванням повинно бути встановлено, зокрема: конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причинний зв`язок між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вину військовослужбовця; причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення.
Згідно з п.1, 8, 11 розділу ІІІ Порядку №608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. До участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Пунктом 1 розділу IV Порядку №608 визначено, що особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані, крім іншого, дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення.
На підставі п.п. 1-4 розділу VI Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу (п. 2 розд. VI Порядку №608).
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що притягненню військовослужбовця до відповідальності повинне передувати проведення службового розслідування, у ході якого встановлюються обставини, зазначені у пункті 3 Розд. ІІ Порядку №608.
З матеріалів справи вбачається, що службове розслідування було призначено з метою розслідування факту незадовільного виконання покладених посадових службових обов`язків начальником штабу першим заступником командира зведеного батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 .
З копії акту службового розслідування, що міститься в матеріалах справи вбачається, що «… В ході проведення службового розслідування встановлено: з пояснень командира зведеного батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 стало відомо, що 29.10.2018 року майор ОСОБА_1 прибув в ППД м. Конотоп для подальшого проходження служби. У зв`язку з відсутністю начальника штабу зведеного батальйону наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2018 року «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 01.07.2018 р. №459 «Про організацію службової діяльності в пункті постійної дислокації м. Конотоп» обов`язки начальника штабу зведеного батальйону було покладено на майора ОСОБА_1 31.10.2018 року о 08:45 майора ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом під особистий підпис. Але після цього він не виконував обов`язки начальника штабу. Після неодноразових бесід з ним, він так і продовжив ігнорувати вимоги наказу командира частини, про що надана доповідь командиру частини у вигляді рапорту. Майор ОСОБА_1 і надалі продовжує ігнорувати обов`язки начальника штабу зведеного батальйону.»
Вказаний акт містить висновок, що «особиста недисциплінованість та низька виконавча дисципліна майора ОСОБА_1 стали причиною порушення статей 16, 68, 69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України».
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби), передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Статтями 68 та 69 Статуту внутрішньої служби визначено широкий перелік повноважень та обов`язків, покладених на начальника штабу полку (окремого батальйону).
Разом з тим, суд зазначає, що в акті службового розслідування не зазначено, які саме наведені в законі службові обов`язки та норми не виконані чи порушені позивачем.
Згідно з наказом від 20.11.2018 року №780 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «сувора догана».
У той же час, і даний наказ не містить відомостей про те, які ж службові обов`язки та норми статей 68, 69 Статуту не виконані чи порушені ОСОБА_1 .
Фактично, ОСОБА_1 оголошено сувору догану за низьку виконавчу дисципліну щодо покладених обов`язків, але ні в оскаржуваному наказі, ні в акті службового розслідування не зазначено, які саме функціональні та службові обов`язки незадовільно виконував позивач.
Службове розслідування щодо позивача було призначено на підставі рапорту командира зведеного батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 командиру цієї військової частини. Вказаний рапорт 08.11.2018 року надійшов до військової частини, яка в той час перебувала в зоні проведення Операції об`єднаних сил в м. Торецьк, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції (а.с.114).
Як вбачається з копії цього рапорту майор ОСОБА_1 не виконував наступні обов`язки начальника штабу першого заступника командира зведеного батальйону: - не здійснював ранкові доповіді начальнику штабу військової частини НОМЕР_2 ; - не призначав та не інструктував добовий наряд; - не проводив та не контролював проведення практичного інструктажу варти; - не призначав та не контролював перевірки варти посадовими особами батальйону і т.п. (а.с. 114).
У своїх поясненнях від 09.11.2018 року, наданих в ході проведення службового розслідування, підполковник ОСОБА_3 також вказав, що ОСОБА_1 не призначав і не інструктував добовий наряд, не проходив практичні заняття з вартою перед заступанням на чергування, не видавав паролі черговим частини, не підписував посвідчення для перевірки варті, не контролював перевірку, не перевіряв несення служби добовим нарядом і т.п. Крім того зазначив, що після неодноразових бесід з ним, продовжував ігнорувати вимоги наказів командира частини. І надалі продовжує ігнорувати виконання обов`язків начальника штабу. 08.11.2018 року, коли ОСОБА_3 був у відрядженні, ОСОБА_1 залишився старшим на ППД. Четвер встановлений день відповідальності начальника штабу щодо контролю заходів розпорядження і перевірки варти. Начальник штабу майор ОСОБА_1 08.11.2018 року не перевірив з 11.00 до 13.00 і 09.11.2018 року не перевірив варту з 03.00 до 05.00 і при цьому нікого не призначив перевіряти варту (а.с.115).
В судовому засіданні позивач наголошував, що ті обов`язки, які на нього покладено законом, як на начальника штабу зведеного батальйону він виконував, варту призначав, інструктував та перевіряв.
Проте, як вбачається з ату, складеного за наслідками службового розслідування, до акту додано: - наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2018 року №918 «Про призначення службового розслідування»; - рапорт командира зведеного батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 ; - пояснення командира зведеного батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 ; - пояснення начальника відділення поточних бойових дій командного пункту майора ОСОБА_1 (в яких він з посиланням на ст.63 Конституції України відмовився надавати пояснення (а.с.116); - наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2018 року №727 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 01.07.2018 р. №459 «Про організацію службової діяльності в пункті постійної дислокації м. Конотоп».
Отже, суд робить висновок, що про порушення, допущені позивачем свідчать лише письмові пояснення підполковника ОСОБА_3 , на підставі рапорту якого і було проведено службове розслідування. Будь-які інші документи, як то журнали інструктажу добового наряду, постові відомості варти, стройові записки тощо в ході службового розслідування не досліджувались та до матеріалів розслідування не додавались.
Суд зазначає, що в судовому засіданні представник відповідачів просила долучити до матеріалів справи постову відомість варти, відповідно до якої підписи ОСОБА_1 щодо проведення інструктажу особового складу варти в період з 02 по 21.11.2018 року відсутні. Пояснила, що зазначений доказ підтверджує вчинення позивачем порушення, проте до уваги під час проведення службового розслідування не брався. Вказує, що не знала про його існування.
Позивач проти долучення зазначених доказів до матеріалів справи заперечував.
Відповідно до ч.1, 3, 8 ст.79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, враховуючи, що постова відомість варти не була додана як доказ разом із відзивом відповідача, про надання такого доказу не зазначалось відповідачем і в ході підготовчого судового засідання, хоча весь час протягом судового розгляду такий доказ перебував у відповідача, він не брався до уваги в ході службового розслідування та його не було покладено в основу оскаржуваного рішення, судом відмовлено у прийнятті цього доказу до розгляду.
Крім того, суд бере до уваги, що проведення службового розслідування відповідно до наказу №918 від 09.11.2018 року було покладено на підполковника ОСОБА_4 .
У той же час, як вбачається з копії документа, що свідчить про ознайомлення позивача з актом службового розслідування, ОСОБА_1 зазначив: «…Пояснення від мене були взяті за вказівкою підполковника ОСОБА_4 командиром зведеного батальйону військової частини НОМЕР_1 м. Конотоп. Зі слів підполковника ОСОБА_3 акт службового розслідування йому передали зі штабу частини, яка перебуває в зоні ООС Донецької області. Акт службового розслідування проведено з порушенням вимог статуту ЗСУ, т.к. підполковник ОСОБА_5 на момент складання акту та взяття з мене пояснень знаходився у відпустці» (а.с.70).
Позивач у судовому засіданні пояснив, що фактично службове розслідування проводилось підполковником ОСОБА_3 , на підтвердження своїх доводів надав копію витягу з наказу №525 від 24.10.2018 року, яким прийнято рішення про відпустку ОСОБА_4 з 25.10.2018 року по 18.11.2019 року (а.с. 99).
Факт перебування підполковника ОСОБА_4 у відпустці під час проведення службового розслідування представником відповідача не заперечувався.
Доказів покладення обов`язків щодо проведення службового розслідування на час відпустки підполковника ОСОБА_4 на іншу особу матеріали справи не містять.
Судом в судове засідання в якості свідка викликався підполковник ОСОБА_3 . Проте, в судове засідання він на виклик суду не з`явився, представником відповідача надано суду медичну довідку про те, що підполковник ОСОБА_3 потребує звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою на період 25.07-27.07.2019 року та витяг з наказу №388 від 25.07.2019 року про звільнення підполковника ОСОБА_3 від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою з 25.07.2019 року по 27.07.2019 року. Крім того, надано письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с.133-137).
У вказаних письмових поясненнях підполковник ОСОБА_3 , крім іншого, зазначив, що він службове розслідування не проводив, а тільки написав пояснення по суті справи і надав бланк пояснень ОСОБА_1 для того, щоб він написав особисті пояснення. Акт службового розслідування йому передав ОСОБА_4 нарочним із зони проведення АТО. Він ознайомив ОСОБА_1 і передав також нарочним в зону проведення АТО (а.с.133-134).
Відповідно до п.2 розділу IV Порядку №608 отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані) мають право особи, які проводять службове розслідування.
На підставі п.8 розд. V Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
Делегування прав іншій особі, яка не проводить службове розслідування на відібрання пояснень у особи, щодо якої таке розслідування проводиться, на думку суду, призводить до порушення вимог порядку проведення службового розслідування.
Крім того, абзацом 2 пункту 3 розд. VI Порядку №608 передбачено, що наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.
У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Позивач зазначав, що його не було ознайомлено з наказом, яким на нього було накладено дисциплінарне стягнення.
Відповідачем було надано суду копію акту про відмову в ознайомленні з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (а.с. 53), проте наданий доказ не може свідчити про виконання вимоги щодо належного ознайомлення позивача з наказом, оскільки не містить дати його складення та будь-яких даних щодо його реєстрації.
Оскільки оскаржуваний наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не містить відомостей щодо конкретних, наведених в законі службових обов`язків та норм, що не виконані чи порушені позивачем, враховуючи, що в ході службового розслідування ніяким чином не перевірялись доводи, зазначені в рапорті та поясненнях підполковника ОСОБА_3 , а також те, що в ході проведення службового розслідування були допущені суттєві порушення порядку його проведення, суд вважає вірним, що службове розслідування було проведено неповно, необ`єктивно, а тому застосування дисциплінарного стягнення відбулось необґрунтовано.
Варто зазначити, що 12.11.2018 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол МОУ №0003 командиром зведеного батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 , за яким позивач притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП «Недбале ставлення до військової служби» за те, що будучи військовослужбовцем за контрактом та ознайомленим 31.10.2018 року з наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 29.10.2018 року № 727, згідно якого на нього покладені обов`язки начальника штабу-першого заступника командиру зведеного батальйону в/ч НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду недбало ставився до військової служби, ранкові доповіді начальнику штабу в/ч НОМЕР_2 не здійснював, добові наряди не інструктував і не призначав, не проводив і не контролював проведення практичного інструктажу варти, не призначав і не контролював перевірки варти посадовими особами, а 09.11.2018 року був відсутній на службі після ранкового шикування і до 12 год.
Постановою Сумського апеляційного суду від 13.03.2019 року у справі № 577/5017/18 була задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1 , скасовано постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.02.2019 року, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП через відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП. При цьому, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі, так і у постанові судді, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення встановлено не було. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяла їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби (а.с.103-107).
Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Враховуючи встановлені у адміністративній справі обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ, яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення, не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки його прийнято відповідачем необґрунтовано та упереджено, а тому позовні вимоги про визнання наказу № 780 від 20.11.2018 року "Про результати службового розслідування" протиправним та його скасування підлягають задоволенню.
Суд, також, частково задовольняє позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2018 року №808 «Про виплату премії та надбавки за особисті проходження служби військовослужбовцям за листопад місяць 2018 року», яким майора ОСОБА_1 , начальника відділення поточних бойових дій командного пункту штабу позбавлено премії частково у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення «сувора догана» на 20% на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №780 від 20.11.2018 року, виходячи з наступного.
Абзацом 2 пункту 4 розділу XVI Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» передбачено, що при порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах: у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "сувора догана", оголошеного наказом командира військової частини, - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.
Беручи до уваги визнання протиправними та скасування наказу відповідача, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана», суд дійшов висновку, що пункт 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2018 року №808 «Про виплату премії та надбавки за особисті проходження служби військовослужбовцям за листопад місяць 2018 року», є протиправним та підлягає скасуванню лише в частині щодо позбавлення ОСОБА_1 премії частково у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення «сувора догана» на 20%.
Позивачем заявлялись позовні вимоги про визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 при виданні наказів №780 від 20.11.2018 року «Про результати службового розслідування» та №808 від 01.12.2018 року «Про виплату премій та надбавки військовослужбовцям військової частини за листопад 2018 року». Проте, з урахуванням вимог ст.9 КАС України, на думку суду, належним та достатнім способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування наказу №780 від 20.11.2018 року «Про результати службового розслідування» та визнання протиправним та скасування п. 5 наказу №808 від 01.12.2018 року «Про виплату премій та надбавки військовослужбовцям військової частини за листопад 2018 року» в частині позбавлення ОСОБА_1 премії частково у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення «сувора догана» на 20%.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу 20% премії за листопад 2018 року, то вони задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.
Враховуючи, що накладення дисциплінарного стягнення на позивача визнано протиправним, та відповідно скасовано наказ, яким застосоване таке стягнення, в рамках даної адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести виплату сум грошового забезпечення, недоотриманих внаслідок притягнення до дисциплінарної відповідальності є передчасними.
Спір в цій частині між сторонами не виник та на теперішній час у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть порушені права ОСОБА_1 щодо виплати недоотриманих сум грошового забезпечення.
Таким чином, в цій частині суд відмовляє у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати:
- наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №780 від 20.11.2018 року "Про результати службового розслідування" та
- п. 5 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №808 від 01.12.2018 року "Про виплату премій та надбавки військовослужбовцям військової частини за листопад 2018 року" в частині позбавлення премії частково у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення "сувора догана" на 20% майора ОСОБА_1 , начальника відділення поточних бойових дій командного пункту штабу.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.08.2019 року.

Суддя А.Б. Діска