Справа № 160/5895/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2019 року Справа № 160/5895/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Музиці Я.І.
представника позивача - ОСОБА_2
представника відповідача - Проніної І.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними,-
25.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням заяви від 30.07.2019, просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії;
- стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати.
В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 10.04.2018 він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. У зв`язку з тим, що під час першого звернення позивачем не було надано копію ІПН, позивач 27.06.2018 подав нову заяву про призначення пенсії на пільгових умовах. Листом № 930/03-09/26 від 26.09.2018 позивачу було відмовлено в призначення пенсії. Відмова мотивована тим, що період роботи з 02.06.2004 по 01.03.2009 згідно довідок про пільговий стаж роботи від 28.12.2010 №31/12, наданих Державною корпорацією «Укрмонтажспецбуд» Синельниківська філія «Коксохімтепломонтаж» державної спеціалізованої фірми «Тепломонтаж», неможливо зарахувати до пільгового стажу роботи, оскільки записи про прийом та звільнення з роботи, вказані в довідці, суперечать записам про роботу внесеним в трудову книжку. З урахуванням своїх доводів, відповідач зазначив, що при наявності загального стажу роботи 27 років 6 місяців 6 днів, стаж роботи за Списком №2 склав всього 10 років 8 місяців 3 дні. У зв`язку з тим, що для призначення пенсії на пільгових умовах необхідний пільговий стаж роботи в розмірі 12,6 років, відповідач відмовив в призначенні пенсії на пільгових умовах.
В грудні 2018 позивач отримав від відповідача Лист №1288/03-09/26 від 27.11.2018, яким відповідач повторно відмовив в призначені пенсії по заяві позивача від 27.06.2018.
Отже, відповідач на заяву позивача від 27.06.2018 двічі відмовив в призначенні пенсії, при кожній відмові відповідач по різному рахував пільговий стаж. Відмовляючи зараховувати 3 роки 4 місяці 15 днів пільгового стажу, отриманого в ТОВ «Спецмонтажтеплострой», відповідач зазначає, що вказаний стаж буде зарахований лише після надання довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній з підтвердженням пільгової роботи саме в колесопрокатному цеху заводу К. Лібкнехта на підставі первинних документів.
Вказану відмову позивач оскаржив до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 №160/9799/18 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії, оформленої листами від 26.09.2018 року за вих. №930/03-09/26 та від 27.11.2018 року №1288/03-09/26 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській повторно розглянути документи позивача для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням правової оцінки та висновків у рішенні суду.

Після винесення рішення суду, відповідач повторно розглянув документи позивача, про що останній отримав від відповідача Лист від 03.04.2019 №25/03-09/19, в якому відповідач відмовив в призначенні пенсії з підстав відмови зарахувати до стажу роботи період з 2004 року по 2009 рік таз 02.03.2009 по 29.01.2014. При цьому формулювання причин відмови аналогічні тим, які були наданні в Листі №1288/03-09/26 від 27.11.2018, навіть не дивлячись на те, що відмова в призначені пенсії на пільгових умовах з мотивів наданих в попередньому листі була визнана судом протиправною.

На думку позивача, у зв`язку з такою неправомірною поведінкою відповідача, позивача позбавлено права на пенсію на пільгових умовах, а тому ОСОБА_1 звернувся з даною позовною заявою до суду.

24.07.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд закрити провадження у справі. Свою правову позицію представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області обгрунтував тим, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 у справі №160/9799/18 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуто документи позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з урахуванням висновків суду відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25/03-09/19 від 03.04.2019 правомірно на законних підставах відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу передбаченого ст. 114 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування». Посилання позивача щодо не зарахування Головним управлінням до стажу роботи періоду з 2004 року по 2009 рік із висновками суду є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки вказаний період зарахований до загального стажу позивача. Представник відповідача звернув увагу суду на те, що Листом Пенсійного фонду України м.Києва №15190/В-1, №15459/В-1 від 27.06.2019 зобов`язано повторно розглянути повторно подану 27.06.2018 заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах враховуючи наявність інформації про пільговий стаж позивача відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за Списком №2 слід обчислити з урахуванням пільгових довідок. З урахуванням пільгового стажу роботи зазначеного в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма - ОК-5) та наданих раніше пільгових довідках винесено рішення №17 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. На підставі вищевикладеного, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в повному обсязі виконані позовні вимоги позивача та призначено йому пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з 01.04.2018.

30.07.2019 на адресу суд від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просив суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені позивачем на правову допомогу в розмірі 6450 грн., що підтверджується Договором, Додатковою угодою №1 до Договору, Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.04.2019 та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 769 грн.

30.07.2019 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що у зв`язку з тим, що відповідач призначив пенсію, тим самим задовольнивши частину позовних вимог, позивач більше не підтримує позовні вимоги в частині зобов`язання призначити пенсію та допустити негайне виконання рішення щодо присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць, які були заявлені в позовній заяві від 25.06.2019, однак вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправності рішення відповідача щодо відмови призначити пенсію підлягають задоволенню, оскільки позивач вважає, що така відмова була протиправною та призвела до того, що позивач не отримував пенсію більш як протягом року.

30.07.2019 ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про закриття провадження у справі №160/5895/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними.

05.08.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що на виконання листа Пенсійного фонду України №15190/В-1, №15459/В-1 від 27.06.2019 Головним управлінням було перераховано пільговий стаж позивача з урахуванням даних, зазначених в Індивідуальних відомостях про застраховану особу та наданих раніше пільгових довідок та винесено рішення №17 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Щодо позовної вимоги покладання на відповідача усіх судових витрат, в тому числі правничої допомоги, Головне управління заперечує в повному обсязі, посилаючись на Закон України №5076-VІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність№ від 05.07.2012, Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», норми Кодексу адміністративного судочинства України.

05.08.2019 у судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, та просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

05.08.2019 у судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву, та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.12.2018 ОСОБА_1 вже звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію на пільгових умовах з 01.04.2018.

Рішенням Дніпропетровського окружною адміністративного суду від 19.02.2019 №160/9799/18 позовну заяву було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії, оформленої листами від 26.09.2018 року за вих. №930/03-09/26 та від 27.11.2018 року №1288/03-09/26 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській повторно розглянути документи позивача для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням правової оцінки та висновків у рішенні суду.

При цьому, розглядаючи вказану справу, суд щодо відмови відповідача зараховувати стаж роботи позивача до пільгового дійшов висновку, що неврахування всього стажу роботи за період з 2004 року по 2009 рік з формальних причин, у зв`язку з тим, що дані з довідки та трудової книжки не співпадають всього в один день є протиправним, такі дії відповідача порушують права позивача на включення вказаного періоду роботи до його стажу роботи.

Щодо відмови відповідача, висловленій в Листі від 27.11.2018 №1288/03-09/26 зарахувати стаж роботи в ТОВ «Спецмонтажтеплострон» у зв`язку з тим, що робоче місце атестоване тільки в колесопрокатному цеху заводу К. Лібкнехта, суд прийшов до висновку про протиправність вказаного висновку відповідача, зазначивши, що у відповідності до правового висновку Верховного Суду, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації, а саме атестації, яка проводилась на підставі наказу №129 від 12.09.2005 року.

Судом встановлено, що після пред`явлення позову, на підставі Листа пенсійного фонду України від 27.06.2019 відповідачем було призначено пенсію позивачу.

При цьому, в своєму Листі ПФУ вказав, що під час розгляду звернення Пенсійним фондом України встановлено, що при розгляді заяви про призначення пенсії та при повторному вирішенні питання з урахуванням судового рішення не в повній мірі з`ясовані обставини справи, не вжито заходів щодо проведення перевірки обгрунтованості видачі зазначених вище пільгових довідок. Документально факт роботи заявника в шкідливих умовах прані не спростовано. Враховуючи правову оцінку та висновки суду у судовому рішенні, наявність інформації про пільговий стаж заявника відповідно до р. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за Списком №2 слід обчислити з урахуванням зазначених вище пільгових довідок та повернутися до питання призначення заявнику пенсії на пільгових умовах на підставі поданої 27.06.2018 заяви.

Отже, Пенсійний фонд України звернув увагу відповідача, що під час повторної відмови призначити пенсію, відповідачем не було враховано висновки Дніпропетровського окружного адміністративного суду, який визнав протиправними дії відповідача щодо відмови зарахувати стаж роботи з формальних причин.

Пенсійний фонд України також зазначив, що пільговий стаж робити позивача підтверджується відомостями з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що Лист Пенсійного фонду України та факт призначення пенсії позивачу після пред`явлення позову з боку відповідача свідчить про протиправність дій відповідача по відмові в призначенні пенсії, оскільки факт неврахування висновків суду є не допустимим.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 по справі №160/9799/18 судом встановлено факт протиправності дій відповідача щодо відмови врахувати стаж роботи позивача з формальних причин.

На підставі ч. 4 ст. 78 КАС України факт протиправності відмови призначити пенсію з боку відповідача не підлягає повторному доказуванню, оскільки протиправність дій відповідача зарахувати стаж роботи вже була предметом розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом, а тому повторна відмова призначити пенсію з мотивів відмови зарахувати стаж з аналогічних причин, що першого разу є свідченням протиправності відмови в призначенні пенсії позивачу в повторній відмові.

Крім того, відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердженням наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ №637 від 12.08.1993 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Для призначення пенсії позивач подавав трудову книжку, а тому відповідач був зобов`язаний призначити пенсію на підставі трудової книжки.

Довідки, які були надані позивачем, лише ще раз підтвердили факт зайняття на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, а тому відмова відповідача в призначені пенсії є протиправною.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач призначив пенсію, тим самим задовольнивши частину позовних вимог в частині зобов`язання призначити пенсію та допустити негайне виконання рішення щодо присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць, які були викладені в позовній заяві від 25.06.2019.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Суд погоджується з доводами позивача про те, що рішення відповідача щодо відмовити призначити пенсію призвело до того, що позивач не отримував пенсію більш як протягом року, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Такий спосіб захисту в рамках заявленого позову, на думку суду, матиме наслідком дотримання гарантій соціального забезпечення позивача у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 6450 грн. представником позивача надано Ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1000979, Договір про надання правової допомоги № 6 від 10.12.2018, Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги №6 від 10.12.2018, Акт №0010 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.07.2019, Звіт від 30.07.2019, платіжне доручення №@2РL381116 від 15.04.2019, платіжне доручення №КП/5309502 від 25.07.2019, платіжне доручення №КП/2206302 від 12.07.2019.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрат на правову допомогу у розмірі 6450, 00 грн.

Окрім того, матеріалами справи підтверджено, що позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою понесені судові витрати при оплаті судового збору у розмірі 769, 00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 21.06.2019, яка міститься в матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог статті 139 КАС України, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 769,00 грн. відповідно до квитанції №0.0..1 від 21.06.2019.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання дій протиправними - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 769,00 грн. відповідно до квитанції №0.0..1 від 21.06.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати на правову допомогу у розмірі 6450, 00 грн. (шість тисяч чотириста п`ятдесят гривень, 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 серпня 2019 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко