Справа № 280/2516/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

05 серпня 2019 рокуСправа № 280/2516/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; )

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

27.05.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5923-49 від 11.03.2019, винесену відповідачем.

02.08.2019 позивач подав до суду заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій просить суд зупинити стягнення на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2019 №Ф-5923-49 щодо стягнення заборгованості за єдиним соціальним внеском, яка знаходиться на примусовому виконанні у Комунарському відділі державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що наявність відкритого виконавчого провадження щодо нього призведе до стягнення грошових коштів. Стягнення коштів у примусовому порядку може істотно ускладнити ефективний захист його прав, у тому числі може призвести до примусової реалізації його майна. Окрім того, внаслідок стягнення предмету позову у примусовому порядку він на тривалий час може втратити значну суму обігових коштів, які необхідні для здійснення господарської діяльності, а саме, не зможе здійснювати розпорядження грошовими коштами та відповідати за існуючими зобов`язаннями, що може нанести значні негативні наслідки у виді штрафних санкцій, як з боку державних органів, так і з боку контрагентів відповідно до договірних відносин.

За правилами частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті 151 КАС України).

Згідно із частиною 2 статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

У свою чергу Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З долучених до заяви документів судом встановлено, що на підставі заяви Головного управління ДФС у Запорізькій області постановою від 12.07.2019 державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лавровою К.А. відкрито виконавче провадження ВП 59500810 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДФС у Запорізькій області недоїмки у розмірі 18276,72 грн.

При вирішенні заяви суд виходить з того, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина 4 статті 150 КАС України).

Закон №1404-VIII також не містить механізму зупинення виконання оскаржуваних вимог про сплату боргу (недоїмки) до розгляду спору судом.

Пунктом 2 статті 34 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Суд погоджується з аргументами позивача, що подальше вчинення виконавчих дій з примусового виконання оскаржуваної вимоги може істотно ускладнити ефективний захист його прав.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання позивача на ускладнення здійснення господарської діяльності, оскільки доказів її здійснення суду не надано, а в позовній заяві позивач посилається на те, що не отримує доходи та не здійснює будь-яку діяльність взагалі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59500810, може призвести до того, що в разі задоволення судом позовних вимог за результатами розгляду даної адміністративної справи, позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, у тому числі щодо повернення примусово стягнутих коштів, зокрема шляхом можливого ініціювання інших судових проваджень.

За таких обставин, заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити. Зупинити стягнення за виконавчим документом - вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5923-49 від 11.03.2019 на суму 18276,72 грн., що видана Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.156 КАС України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч.8 ст.154 КАС України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 05.08.2019

Суддя М.О. Семененко