Справа № 404/10567/14-а(2-а/404/9/18)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 404/10567/14-а(2-а/404/9/18)
(суддя Павелко І.Л. м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2019 року у справі №404/10567/14-а(2-а/404/9/18) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 грудня 2014 року звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, згідно з яким, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати неправомірною відмову відповідача щодо не зарахування та не призначення пенсії за вислугу років, передбаченої ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати відповідача здійснити зарахування до стажу прокурорської роботи відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та нарахування пенсії за вислугу років починаючи з 28.11.2014 року зарахувавши в стаж роботи, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років працівниками прокуратури 23 роки 4 місяці 6 днів, а саме: половину стажу навчання у технікумі - 11 місяців 3 дні; половину строку навчання в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого 2 роки 8 місяців 24 дні; час перебування на посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, а саме 4 роки 5 місяців; стаж роботи на посадах прокурорів 15 років 3 місяці 9 днів.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно не зарахував до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за вислугу років, половину строку навчання на юридичному факультеті Полтавського сільськогосподарського технікуму, у Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого, а також роботу на посадах державного службовця.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Суд, визнав неправомірною відмову відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу прокурорської роботи відповідно до Закону України «Про прокуратуру» часу перебування на посаді державного службовця, яку займає особа з вищою юридичною освітою, а саме 4 роки 5 місяців; стажу роботи на посаді прокурора 18 років 2 місяці 3 дні. Зобов`язав відповідача розглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 28.11.2014 року та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу прокурорської роботи відповідно до Закону України «Про прокуратуру» половини строку навчання у технікумі - 11 місяців 3 дні та зобов`язанні Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити зарахування до стажу прокурорської роботи відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та нарахування пенсії за вислугу років починаючи з 28.11.2014 року зарахувавши в стаж роботи, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років працівниками прокуратури 23 роки 6 місяці 6 днів, а саме: половину строку навчання у технікумі - 11 місяців 3дні; час перебування на посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, а саме 4 роки 5 місяців; стаж роботи на посадах прокурорів 18 років 2 місяці 3дні - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що відсутні підстави для зарахування позивачу в стаж роботи, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років періоду навчання. При цьому, суд першої інстанції зробив висновок про те, що відповідач рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу не приймав, відповідь надана листом суперечить вимогам чинного законодавства.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років, оскільки не має достатнього стажу. При цьому, відсутні правові підстави для зарахування позивачу оскаржуваних періодів навчання та роботи до стажу для призначення пенсії за вислугу років. Крім того, в доводах апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що заява позивача про призначення пенсії подана у довільній формі.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 28 листопада 2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.8-9).

Листом № 106/4-11 від 03.12.2014 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідної вислуги років, оскільки період навчання з 01.09.1993 року по 10.02.1999 рік у Національній юридичній академії України їм. Ярослава Мудрого, а також стаж роботи в Добровеличківському райвиконкомі в період з 17.03.1995 року по 18.08.1999 рік не підлягає включенню до стажу роботи за вислугу років (а.с.10.

Правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу призначенні пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 44 і частиною 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

На виконання зазначених норм Закону № 1058-IV правлінням Пенсійного фонду затверджено Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).

За змістом положень пунктів 4.1, 4.3, 4.7, 4.10 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. При прийманні документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, знімає копії з відповідних документів. Не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

Аналіз вказаних нормативних актів свідчить про те, що за результатами заяви та доданих до неї документів пенсійний орган повинен ухвалити рішення про призначення (перерахунок) чи про відмову у призначенні (перерахунку) раніше призначеної пенсії.

Водночас, як свідчать матеріали справи, УПФ рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу не приймало. В свою чергу відповідь надана листом, що суперечить вимогам вище згаданих норм.

Зазначений правовий висновок був викладений в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.04.2017 року постановленої за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі, що розглядається № 404/10567/14-а.

Враховуючи те, що зазначений правовий висновок був однією із підстав для скасування судового рішення, яке було прийнято за наслідками розгляду цієї справи, суд апеляційної інстанції зробив висновок про протиправність дій відповідача щодо не прийняття рішення у відповідності до вимог законодавства за результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 28.11.2014 року.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 2 та 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, у разі встановлення судом протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень, законодавець передбачив обов`язок суду примусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Оскільки за результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 28.11.2014 року відповідач не приймав рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, при цьому суд наділений повноваженнями виключно надавати правову оцінку тим висновками, які зроблені Пенсійним органом, як суб`єктом владних повноважень наділеним повноваженнями на вирішення питання щодо призначення чи відмови у призначення пенсії, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що надання судом першої інстанції оцінки доводам відповідача викладеним у листі № 106/4-11 від 03.12.2014 року є передчасним, оскільки зазначений лист не є рішенням пенсійного органу з розгляду поданої позивачем заяви, як наслідок висновок суду першої інстанції щодо протиправності не зарахування позивачу до стажу прокурорської роботи часу перебування на посаді державного службовця, яку займає особа з вищою юридичною освітою, а саме 4 роки 5 місяців; стажу роботи на посаді прокурора 18 років 2 місяці 3 дні та висновку щодо правомірної відмови у зарахуванні інших періодів також є передчасним.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо необхідності часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови, якою позов слід задовольнити частково.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області - задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2019 року у справі №404/10567/14-а(2-а/404/9/18) - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо не прийняття рішення у відповідності до вимог законодавства за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 28.11.2014 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 28.11.2014 року та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 01 серпня 2019 року.

Повне судове рішення складено 02 серпня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко