Справа № 480/3964/18
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.М. Глазько
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 р. Справа № 480/3964/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Жигилія С.П. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Машдеталь" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2019, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 14.03.19 по справі № 480/3964/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Машдеталь"

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Машдеталь" (далі за текстом - позивач, ТОВ "Машдеталь") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Сумській області (далі за текстом -відповідач), в якій просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області Державної фіскальної служби України від 08.10.2018 №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 267688,04 грн. (за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 адміністративний позов ТОВ "Машдеталь" задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області Державної фіскальної служби України від 08.10.2018 № , в частині застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "Машдеталь" штрафної (фінансової) санкції (штрафу) або пені на суму 3529,97 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану рішення в частині відмови у задоволені позовних вимог, як таке, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, а саме: ст.ст. 2, 4, ч. 6 ст. 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", абз.38 ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", ст. 334, ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України, ч.4 ст. 265 Господарського кодексу України, ч.4 ст. 3 Митного кодексу України, п. 56.21 ст. Податкового кодексу України та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим та відповідно до частини 2 ст.313, п.2 ч.1 ст.311 КАС апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, , перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, Головним управлінням ДФС у Сумській області згідно з п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 78.2 ст. 78, п 79.1, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями (далі - ПК України) було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «Машдеталь» з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічних контрактах від 10.11.2017 №XQ-40-20171110, від 25.12.2017 №01/12-17 за період з 10.11.2017 по 06.09.2018.

За результатами перевірки було встановлено порушення ТОВ «Машдеталь» ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» по зовнішньоекономічних контрактах від 10.11.2017 №XQ-40-20171110 з Jiangsu New Victor Industrial Co. LTD (CHINA) та від 25.12.2017 №01/12-17 з ISC Machines PVT.LTD (INDIA).

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Сумській області було прийнято податкове повідомлення - рішення від 08.10.2018 № , яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 267688,04 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що моментом здійснення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2,4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України. Також суд першої інстанції зазначив, що в порушення ст. 2 та ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», позивач не надав відповідачу під час проведення перевірки, а суду під час розгляду справи, висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку в підтвердження форс-мажорних обставин.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правове регулювання всіх видів зовнішньоекономічної діяльності в Україні, включаючи зовнішню торгівлю, економічне, науково-технічне співробітництво, спеціалізацію та кооперацію в галузі виробництва, науки і техніки, економічні зв`язки в галузі будівництва, транспорту, експедиторських, страхових, розрахункових, кредитних та інших банківських операцій, надання різноманітних послуг було запроваджено Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» № 959-XII від 16 квітня 1991 року (далі Закон № 959-XII)

Відповідно до абзацу 38 статті 1 Закону № 959-XII моментом здійснення імпорту є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця .

Розрахунки в іноземній валюті за господарськими операціями на момент спірних правовідносин регулювались Законом України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (далі Закон №185/94-ВР).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №185/94-ВР, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Нормами статті 4 Закону №185/94-ВР встановлено, зокрема, що порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Таким чином, моментом вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2, 4 Закону України Закону №185/94-ВР є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України, або момент переходу права власності.

Аналогічні висновки зазначені в Постанові Верховного Суду від 28 травня 2019 року по справі №826/13739/15.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦКУ правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 319 ЦКУ власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, держава не втручається у здійснення власником права власності.

Згідно ст. 334 ЦКУ право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.

Листом від 21.04.2009 № 31-34000-20-27/11292 (на запит щодо дати визнання та відображення в бухгалтерському обліку вартості товарів, придбаних у нерезидентів за іноземну валюту, Міністерство фінансів України повідомило, що відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 2 «Баланс», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.99 № 87, актив - це ресурс, контрольований підприємством в результаті минулих подій, використання якого, як очікується, приведе до отримання в майбутньому економічних вигод, який відображається в балансі за умови достовірної його оцінки. Ураховуючи наведене, датою здійснення операції для зарахування підприємством активів (товарів) на баланс є дата, на яку підприємству переходять ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на придбані (отримані) активи (товари).

Відповідно до ч. 4 статті 265 Господарського кодексу України, сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Одним з таких правил є Інкотермс - Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (далі - Інкотермс-2000).

У розділі FOB (FOB FREE ON BOARD (... named port of shipment) ФРАНКО-БОРТ (... назва порту відвантаження)) Інкотермс-2000 вказано, що термін "франко-борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не мають намірів щодо здійснення поставки товару через поручні судна, слід застосовувати термін FCA.

В статті А.4 підрозділу А "Обов`язки продавця" розділу FOB Інкотермс-2000 передбачено, що Продавець зобов`язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем, у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами, в названому порту відвантаження, у спосіб, що відповідає звичаям порту.

Крім того, у статті Б.4 «Прийняття поставки» підрозділу B «Обов`язки покупця» розділу FOB Інкотермс-2000 визначено, що покупець зобов`язаний прийняти поставку товару, як тільки її здійснено у відповідності з статтею А.4.

З аналізу вищенаведених положень Інкотермс-2000 вбачається, що покупець приймає поставку, тобто набуває право власності на товар та всі пов`язані ризики, з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження.

Визначаючи момент переходу товару через поручні судна в порту завантаження підлягають врахуванню положення статті 137 Кодексу торговельного мореплавства України, відповідно до якого, після приймання вантажу до перевезення перевізник вантажу, капітан або агент перевізника зобов`язані видати відправнику коносамент, який є доказом приймання перевізником вантажу, зазначеного в коносаменті.

Суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, надаючи правову оцінку обставинам справи, зазначив, що моментом здійснення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2,4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України.

При цьому суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 2, 6, 7 КАСУ, не обґрунтував свою позицію, лише обмежившись посиланням на висновок суду, зазначений у Постанові Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі №826/9760/15, в якій спірні відносини є відмінними від відносин справи № 480/3964/18.

Матеріалами справи підтверджується, що 10 листопада 2017 року між Jiangsu New Victor Industrial Co. LTD (продавець) та ТОВ «Машдеталь» (покупець) укладено контракт №XQ-40-20171110 (далі - Контракт), за умовами якого продавець продає, а покупець покупає повну виробничу лінію прокатного стану з розмірами прокату від 30 мм до 40 мм (далі - Товар). Умови поставки вказані в Специфікації до цього Контракту (п. 4.1 Контракту).

Згідно з п. 5.2 Контракту при тлумаченні цього Контракту має сили документ Інкотермс - 2010 року та Конвенція ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів 1980 року.

Відповідно до Специфікації - 1 до Контракту від 10.11.2017р. загальна вартість Товару на умовах поставки - FOB, Шанхай - 156900 доларів США.

Місце поставки, згідно Специфікації - 1 до Контракту від 10.11.2017р.: FOB, Шанхай.

У період, що перевірявся відповідачем, ТОВ «Машдеталь» в оплату по контракту від 10.11.2017р. №XQ-40-20171110 перерахувало Jiangsu New Victor Industrial Co. LTD, CHINA 150 000,0 дол. США.

На стор. 4 акту перевірки, відповідач зазначив, що позивач отримав товар від Jiangsu New Victor Industrial Co. LTD по митній декларації IM40 №UA805180/2018/010612 від 05.06.2018р. на суму 150000,00 дол. США/екв. 169018,35 грн. (Одеська митниця ДФС «Під митним контролем» 31.05.2018р., коносамент BILL OF LADING №YMLUM236014434 від 17.04.2018, CMR №1450 від 31.05.2018р., CMR №6305 від 31.05.2018р.).

Оплата була здійснена платіжними дорученнями від 21.11.2017р. №15 на суму 45000,0 дол. США та від 19.03.2018р. №24 на суму 105000,00 дол. США (про що зазначено на стор. 4 акту перевірки). Законодавчо встановлений строк надходження товару згідно акту перевірки - 20.05.2018р. та 15.09.2018р. відповідно. В той же час, 20.05.2018р., 15.09.2018р. та 16.09.2018р. є вихідними днями, а тому, законодавчо встановлений строк надходження товару - 21.05.2018р. та 17.09.2018р. (що узгоджується з ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Товар був завантажений на судно 17.04.2018р. (коносамент BILL OF LADING №YMLUM236014434 від 17.04.2018; завантажено на борт 17.04.2018р.).

Також, 25 грудня 2017 року між ISC Machines PVT. LTD (продавець) та ТОВ «Машдеталь» (покупець) укладено контракт №01/12-17 (далі - Контракт), за умовами якого, продавець продає, а покупець покупає комплект частин машини безперервного лиття заготовок (далі - Товар). Умови поставки вказані в Специфікації до цього Контракту (п. 4.1 Контракту).

Згідно з п. 5.2 Контракту при тлумаченні цього Контракту має сили документ Інкотермс - 2010 року та Конвенція ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів 1980 року.

Відповідно до Специфікації - 1 до Контракту від 25.12.2017р. загальна вартість Товару на умовах поставки - FOB, Мумбай - 273500 доларів США.

Місце поставки, згідно Специфікації - 1 до Контракту від 25.12.2017р.: FOB, Мумбай .

У період, що перевірявся відповідачем, ТОВ «Машдеталь» в оплату по контракту від 25.12.2017р. №01/12-17 перерахувало ISC Machines PVT. LTD, Індія, кошти в загальній сумі 273500,00 дол. США.

Оплата була здійснена у тому числі платіжними дорученнями від 19.01.2018р. №19 на суму 27350,0 дол. США та від 15.02.2018р. на суму 109400,0 дол. США (про що зазначено на стор. 6 акту перевірки). Законодавчо встановлений строк надходження товару згідно акту перевірки - 18.07.2018р. та 14.08.2018р. відповідно. Товар був завантажений на судно 21.06.2018р. (коносамент BILL OF LADING №GLSPLODS/1819/637 від 05.07.2018, завантажено на борт 21.06.2018р.) та 22.08.2018р. відповідно (коносамент BILL OF LADING №060503614 від 22.08.2018р., завантажено на борт 22.08.2018р.).

На стор. 6 акту перевірки, відповідач зазначив, що позивач отримав товар від ISC Machines PVT. LTD по митній декларації IM40 №UA805180/2018/014852 від 30.07.2018р. на суму 27350,00 дол. США/екв. 731927,19 грн. (Одеська митниця ДФС «Під митним контролем» 28.07.2018р., коносамент BILL OF LADING №GLSPLODS/1819/637 від 05.07.2018, CMR №417368 від 28.07.2018р.).

Також під час розгляду справи колегією суддів досліджені: договір транспортно-експедиційного обслуговування від 01.01.2018р. №07318 з ТОВ «Бонус Транс»; заявка-додаток для організації контейнерного перевезення від 03.04.2018р. до Договору транспортно-експедиційного обслуговування від 01.01.2018р. №07318 з ТОВ «Бонус Транс»; рахунок на оплату ТОВ «Бонус Транс» від 15.05.2018р. №92; довідка ТОВ «Бонус Транс» від 04.06.2018р. №1; платіжне доручення від 16.05.2018 року №5108; платіжне доручення від 11.06.2018 року №5414; розрахунок митної вартості від 04.06.2018р.; митна декларація IM40 №UA805180/2018/010612 від 05.06.2018р.; договір на транспортно-експедиторське обслуговування від 31.05.2018р. №88542 з ТОВ «Юні-Ламан Шиппінг»; заявка на транспортування та експедирування контейнерів від 31.05.2018р. №1; довідка про транспортні витрати ТОВ «Юні-Ламан Шиппінг» від 18.07.2018р. №1807; рахунок-фактура ТОВ «Юні-Ламан Шиппінг» від 18.07.2018р. №UL-4131058; платіжне доручення від 27.07.2018р. №5927; рахунок-фактура ТОВ «Юні-Ламан Шиппінг» від 26.07.2018р. №UL-4133476; платіжне доручення від 27.07.2018р. №5928; рахунок-фактура ТОВ «Юні-Ламан Шиппінг» від 26.07.2018р. №UL-4133478; платіжне доручення від 27.07.2018р. №5929; митна декларація IM40 №UA805180/2018/014852 від 30.07.2018р.; рахунок ТОВ «Бонус Транс» від 07.09.2018р. №219; платіжне доручення від 07.09.2018р. №6469; довідка ТОВ «Бонус Транс» від 17.09.2019р. №1; митна декларація IM40 №UA805180/2018/018201 від 18.09.2018р.

Зміст вказаних документів свідчить про те, що позивач уклав договір транспортно-експедиційного обслуговування від 01.01.2018р. №07318 з ТОВ «Бонус Транс». Транспортування морським транспортом Шанхай (Китай) - Одеса (Україна) контейнеру згідно коносаменту BILL OF LADING №YMLUM236014434 від 17.04.2018р. здійснювалось згідно заявки-додатку для організації контейнерного перевезення ТОВ «Машдеталь» від 03.04.2018р., укладеного з ТОВ «Бонус Транс». Вартість транспортування контейнеру морським транспортом згідно рахунку на оплату ТОВ «Бонус Транс» від 15.05.2018р. та довідки ТОВ «Бонус Транс» від 04.06.2018р. №1 склала 50040,0 грн. Вказана вартість була включена до митної вартості отриманого товару по митній декларації IM40 №UA805180/2018/010612 від 05.06.2018р. (графа 12 митної декларації) на умовах FOB (графа 20 митної декларації). Оплата за транспортування товару морським транспортом за межами території України, а також за перевезення товару по території Україні, була здійснена позивачем згідно платіжних доручень від 16.05.2018р. та від 11.06.2018р. на загальну суму 151525,00 грн.

Також, позивач уклав договір на транспортно-експедиторське обслуговування від 31.05.2018р. №88542 з ТОВ «Юні-Ламан Шиппінг». Морське перевезення вантажу за межами державного кордону України згідно коносаменту BILL OF LADING №GLSPLODS/1819/637 від 05.07.2018р. здійснювалось згідно заявки ТОВ «Машдеталь» на транспортування та експедирування контейнерів від 31.05.2018р. №1. Вартість морського перевезення за межами державного кордону згідно рахунку-фактури ТОВ «Юні-Ламан Шиппінг» від 18.07.2018р. №UL-4131058 склала 45429,80 грн. Вказана вартість була включена до митної вартості отриманого товару по митній декларації IM40 №UA805180/2018/014852 від 30.07.2018р. (графа 12 митної декларації) на умовах FOB (графа 20 митної декларації). Оплата за морське перевезення за межами державного кордону України була здійснена позивачем згідно платіжного доручення від 27.07.2018р. на суму 45429,80 грн.

Відповідно до заявки-додатку для організації контейнерного перевезення від 16.07.2018р. ТОВ «Машдеталь» до Договору від 01.01.2018р. №07318 з ТОВ «Бонус Транс» (яка додавалась позивачем до позовної заяви) та рахунку ТОВ «Бонус Транс» від 07.09.2018р. №219, позивач, згідно платіжного доручення від 07.09.2018р. №6469, сплатив ТОВ «Бонус Транс» 234593,60 грн. за транспортування морським транспортом з Індії до України товару згідно коносаменту BILL OF LADING №060503614 від 22.08.2018р. та 724.80 грн. за страхування вказаного вантажу. Вартість доставки та страхування вантажу була включена до митної вартості отриманого товару по митній декларації IM40 №UA805180/2018/018201 від 18.09.2018р. (графа 12 митної декларації) на умовах FOB (графа 20 митної декларації).

Враховуючи викладене, оскільки ТОВ «Машдеталь» узгодило як з Jiangsu New Victor Industrial Co. LTD, так і з ISC Machines PVT. LTD здійснення постачання по імпортних контрактах саме на умовах Інкотермс-2000 FOB, тому, з урахуванням положень абзацу тридцять восьмого статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», моментом імпорту товару є момент переходу його через поручні судна в порту завантаження (Шанхай та Мумбаї відповідно).

Також, відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону №185/94-ВР, якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин (а тому відповідач мав врахувати наявність форс-мажорних обставин під час проведення перевірки).

20.07.2018р. Індійське об`єднання автоперевізників (АІМТС) об`явило безстроковий страйк у зв`язку із високими цінами на паливо, вимогою відмінити платні дороги та зниження тарифних ставок на страховки, який тривав до 27.07.2018р. включно (копії листа Індійської федерації організацій-експортерів (FEDERATION OF INDIAN EXPORT ORGANISATIONS) від 18.12.2018р. (із офіційним перекладом) та листа Всеіндійського Транспортного Конгресу - Вищого урядового органу автотранспортних операторів, співпрацюючий з державними/регіональними асоціаціями (ALL INDIA TRANSPORT CONGRESS) від 11.01.2019р. (із офіційним перекладом) були надані позивачем до суду першої інстанції.

У зв`язку зі страйком вантажоперевізників в Індії з 20.07.2018р. по 27.07.2018р. включно (тривалістю 8 днів), доставка обладнання (комплект частин машини безперервного лиття заготовок) в порт по заявці-додатку від 16.07.2018р. до Договору від 01.01.2018р. №07318, укладеному з ТОВ «Бонус Транс», та платіжного доручення від 15.02.2018р. №21 на суму 109400,00 дол. США на виконання контракту 25 грудня 2017 року між ISC Machines PVT. LTD (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Машдеталь» (покупець) №01/12-17 була затримана і фактично контейнери були відправлені в порт 01.08.2018р.

Таким чином, по оплаті згідно платіжного доручення від 15.02.2018р. на суму 109400,0 дол. США товар був завантажений на судно 22.08.2018р. (коносамент BILL OF LADING №060503614 від 22.08.2018р.) у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин, що, відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», є підставою зупинення перебігу строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, на весь період дії форс-мажорних обставин.

У поясненнях від 06.09.2018р. №131 позивач повідомляв відповідачу про те, що остання частина обладнання в кількості 5 контейнерів за контрактом від 25 грудня 2017 року №01/12-17 повинна бути відправлена постачальником по договору-заявці з експедитором від 16.07.2018р., але з приводу страйку вантажоперевізників в місті Мумбаї доставка обладнання в порт була затримана і фактично контейнери були завантажені на борт судна 22.08.2018р. для доставки в Україну. Проте, вказані пояснення не були враховані відповідачем під час проведення перевірки та судом першої інстанції під час розгляду справи.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що «доводи позивача щодо наявності страйку вантажоперевізників в місті Мумбаї, що послугувало підставою для затримання відправки частини прибраного товару є необґрунтованими, оскільки позивач не надав висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку в підтвердження форс-мажорних обставин, про які зазначає позивач».

В той же час, відповідач не надав до суду інформації, який саме орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку має надати документ на підтвердження форс-мажорних обставин в Індії, хоча відповідно до ч. 2 ст. 77 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що єдиним підтвердженням дійсності страйку вантажників, який відбувся в місті Мумбаї є сертифікат Торгово-промислової палати Індії.

В той же час, відповідно до Узагальненої інформації щодо практики підтвердження форс-мажорних обставин, наданої Міністерством економіки та питань європейської інтеграції України листом від 29.06.04 (№50-29/1102), про яку зазначено в листі ДПА України від 10.08.2004 N15183/7/23-5317 «Про форс-мажорні обставини», органи, що засвідчують факти форс-мажору за кордоном різняться, а в деяких - навіть взагалі відсутні. Наприклад, в Австрії форс-мажорні обставини можуть бути засвідчені австрійськими нотаріальними конторами, поліцією, або видаються відповідні довідки-підтвердження підприємствами-партнерами. У Великобританії всі події, які розглядаються як форс-мажор, мають бути підкріплені відповідними офіційним заявами уряду. У Нідерландах форс-мажорні обставини засвідчуються нотаріусом, муніципалітетом або керівним органом провінцій, проте цей перелік не є вичерпним. В Індії не існує уповноваженої організації, яка підтверджує форс-мажорні обставини. В Індії приймаються як підтвердження виникнення форс-мажорних обставин офіційні повідомлення засобів масової інформації, повідомлення урядових та інших агентств (додаток до листа ДПА України від 10.08.2004 N15183/7/23-5317 «Про форс-мажорні обставини»).

Вказаний додаток до листа ДПА України від 10.08.2004 N15183/7/23-5317 «Про форс-мажорні обставини» надавався позивачем під час розгляду справи судом першої інстанції.

Слід зазначити, що висновки (довідки, ін.) таких органів, як правило, зводяться лише до підтвердження факту настання відповідної події. При цьому такий висновок не містить будь-яких пояснень щодо причинно-наслідкового зв`язку між подією надзвичайного характеру і невиконанням стороною зобов`язання за договором.

Отже, аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку позивачем не було порушено вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» по зовнішньоекономічних контрактах від 10 листопада 2017 року №XQ-40-20171110 з Jiangsu New Victor Industrial Co. LTD та від 25 грудня 2017 року №01/12-17 з ISC Machines PVT. LTD.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення про нарахування позивачу штрафних (фінансових) санкцій, податковий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства, а тому воно є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не довів законність та обґрунтованість власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 77 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, на підставі ст.317 КАС України, як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції № 7005 від 22.10.2018 позивачем було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 4015,33 грн., а за подання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 року - у розмірі 6022,89 грн., що підтверджується квитанцією № 8753 від 23.04.2019.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Машдеталь" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області суму судового збору в розмірі 53 грн.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним розподілити судові витрати шляхом стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області, відповідно до вимог ч. 1 статті 139 КАС України, у розмірі 9985,32 грн.(4015 грн. 33 коп. - 53,00 + 6022 грн. 99 коп.).

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Машдеталь" - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 по справі № 480/3964/18 скасувати в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області Державної фіскальної служби України від 08.10.2018 № на суму 264158,07 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Машдеталь" - задовольнити. .

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області Головного управління ДФС у Сумській області Державної фіскальної служби України від 08.10.2018 № на суму 264158,07 грн.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 року по справі № 480/3964/18 - залишити без змін.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Машдеталь" (вул. Харківська, 122, м. Суми, Сумська область, 40000, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40000, ) суму судового збору в розмірі 9985,32 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять грн. 32 коп.)

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді С.П. Жигилій І.М. Ральченко