Справа № 160/3674/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2019 року Справа № 160/3674/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Дробота Д.М.
представника відповідача Агаджаняна О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "ГАЗІНВЕСТ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо-комерційне підприємство "ГАЗІНВЕСТ" (далі - ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області:
Ухвалою суду від 02.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
У відповіді на відзив представник позивача підтримав доводи, що викладені у позовній заяві.
Представник відповідача надав заперечення на відповідь, у яких підтримав доводи, викладені у відзиві на позов.
24.05.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 30.05.2019 року; 30.05.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13.06.2019 року; 13.06.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 27.06.2019 року; 27.06.2019 року продовжено строку підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 15.07.2019 року; 15.07.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 19.07.2019 року для ознайомлення з матеріалами справи.
За письмовою згодою представників сторін розгляд справи по суті відбувся 19.07.2019 року після закриття підготовчого провадження.
В судовому засіданні 19.07.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача заперечувала проти позову, просила суд відмовити в його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" зареєстровано як юридична особа 01.12.2009 року та перебуває на обліку у ГУ ДФС у Дніпропетровській області відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Висновком документальної позапланової виїзної перевірки встановлені порушення:
1) пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 358 510 грн., що призвело до:
- заниження податку на додану вартість за грудень 2017 року в сумі 207756 грн.;
- заниження податку на додану вартість за січень 2018 року в сумі 124848 грн.;
Позивач, вважаючи прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з позовом про їх скасування.
Надаючи оцінку правовідносини, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Встановлення мети та факту порушення визначеного порядку оподаткування, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для висновку про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або витрат.
Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірної операції, що відображена в податковому обліку.
Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Також належить враховувати вимоги Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Про наявність протиправної податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про:
- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;
- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;
- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;
- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;
- відсутність первинних документів обліку.
Виникнення спору обумовлено тим, що найбільш поширеним способом порушення норм податкового законодавства є штучне введення в операції реального сектору економіки інших суб`єктів господарювання з метою отримання податкових та інших переваг, надання таких переваг на користь третіх осіб, що призводить до порушень бюджетних інтересів держави та прямо пов`язано із діями таких суб`єктів господарювання, які в свою чергу знаходяться поза межами контролю податкових органів, та мають ознаки кримінальних правопорушень.
Саме для недопущення вказаних порушень здійснено податковий контроль, з огляду на те, що при відсутності фактичної реалізації товарів податковий кредит формується шляхом маніпулювання податковою звітністю. Це здійснюється із проведенням транзитних фінансових потоків, спрямованих на надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування витрат та податкового кредиту, з метою надання вигоди третій особі, та не мають реального товарного характеру.
Виходячи із практики недопущення відображення в податковому обліку таких операцій вирішальним є підтвердження реальності операцій іншими належними та допустимими доказами, ніж видаткова та податкова накладна.
Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ "АБЕКС ЛТД", суд зазначає наступне.
Між ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" (покупець) та ТОВ "АБЕКС ЛТД" (постачальник) укладено договір поставки №12/124 від 01.11.2017 року, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність, а покупець сплатити і прийняти товарно-матеріальні цінності, номенклатура, комплектність, ціна, кількість яких вказана в накладних.
До вказаного договору сторонами складено наступні специфікації:
- від 21.11.2017 року на поставку товару: втулка ізолююча фланцева 12 у кількості 1600 шт., 14 у кількості 300 шт., 16 у кількості 290 шт., 20 у кількості 76 шт., 24 у кількості 24 шт., на загальну суму 3158,40 грн., в тому числі ПДВ - 526,40 грн.;
На підтвердження виконання договору №12/124 від 01.11.2017 року, сторонами складені наступні документи:
- рахунок-фактура: від 16.11.2017 року №СФ-0000402, від 17.11.2017 року №СФ-0000411, від 20.11.2017 року №СФ-0000437, від 20.11.2017 року №СФ-0000435, від 2111.2017 року №СФ-0000440, від 22.11.2017 року №СФ-0000453, від 23.11.2017 року №СФ-0000468, від 24.11.2017 року №СФ-0000476, від 27.11.2017 року №СФ-0000488, від 27.11.2017 року №СФ-0000488, від 28.11.2017 року №СФ-0000491, від 29.11.2017 року №СФ-0000502, від 30.11.2017 року №СФ-0000511.
Перевезення товару здійснено ФОП ОСОБА_2 на підставі договору транспортних послуг №0000027 від 05.11.2014 року, укладеного з ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ".
На підтвердження перевезення товару позивачем надано рахунок-фактуру на оплату транспортних послуг: від 17.11.2017 року №СФ-0000738, від 21.11.2017 року №СФ-0000739, від 22.11.2017 року №СФ-0000740, від 23.11.2017 року №СФ-0000741, від 24.11.2017 року №СФ-0000742, від 24.11.2017 року №СФ-0000747, від 27.11.2017 року №СФ-0000743, від 28.11.2017 року №СФ-0000744, від 30.11.2017 року №СФ-0000745, товарно-транспортні накладні: від 17.11.2017 року №738, №738-1, від 21.11.2017 року №738, №739-1, №739-2, від 22.11.2017 року №740, від 23.11.2017 року №741, від 24.11.2017 року №742, від 27.11.2017 року №743, від 24.11.2017 року №747, від 28.11.2017 року №744, від 28.11.2017 року №744-1, від 30.11.2017 року №745, від 30.11.2017 року №745-1, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 17.11.2017 року №ОУ-0001584, від 21.11.2017 року №ОУ-0001585, від 22.11.2017 року №ОУ-0001586, від 23.11.2017 року №ОУ-0001587, від 24.11.2017 року №ОУ-0001593, від 24.11.2017 року №ОУ-0001588, від 27.11.2017 року №ОУ-0001589, від 28.11.2017 року №ОУ-0001590, від 30.11.2017 року №ОУ-0001591.
15.11.2017 року між ТОВ "АБЕКС ЛТД" (цедент), ТОВ "РЕАЛ ЮА" (цесіонарій) та ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги. Договір спрямований на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення порядку та на умовах, визначених договором та чинним в Україні законодавством, цедентом цесіонарієві права вимоги, належного цедентові, в межах яких цесіонарій стає кредитором боржника за договором постави №12/124 від 01.11.2017 року між цедентом та боржником на суму 110340 грн.
Розрахунки між ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" та ТОВ "РЕАЛ ЮА" проведено у безготівковій формі згідно платіжного доручення №679 від 15.11.2017 року на суму 110340 грн.
21.11.2017 року між ТОВ "АБЕКС ЛТД" (цедент), ТОВ "РЕАЛ ЮА" (цесіонарій) та ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги. Договір спрямований на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення порядку та на умовах, визначених договором та чинним в Україні законодавством, цедентом цесіонарієві права вимоги, належного цедентові, в межах яких цесіонарій стає кредитором боржника за договором постави №12/124 від 01.11.2017 року між цедентом та боржником на суму 115260 грн.
Розрахунки між ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" та ТОВ "РЕАЛ ЮА" проведено у безготівковій формі згідно платіжного доручення №703 від 21.11.2017 року на суму 115260 грн.
11.12.2017 року між ТОВ "АБЕКС ЛТД" (цедент), ТОВ "КОМПАНІЯ "ОРІОН ЛТД" (цесіонарій) та ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги. Договір спрямований на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення порядку та на умовах, визначених договором та чинним в Україні законодавством, цедентом цесіонарієві права вимоги, належного цедентові, в межах яких цесіонарій стає кредитором боржника за договором постави №12/124 від 01.11.2017 року між цедентом та боржником на суму 1 020 938,40 грн.
Так, з акту перевірки відомо, що контролюючим органом встановлено відсутність у позивача права на віднесення до складу податкового кредиту суми у розмірі 207756,4 грн. за результатами господарських операцій з ТОВ "АБЕКС ЛТД" за листопад 2017 року, з огляду на таке.
За результатами аналізу зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних в розрізі номенклатури позицій ТОВ "АБЕКС ЛТД" здійснювало придбання товару, що має різноманітні характеристики та потребує застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічним можливостям підприємства.
Згідно проведеного аналізу інформаційних баз органів ДФС України, аналізу ЄРПН в розрізі номенклатури позицій за весь період діяльності ТОВ "АБЕКС ЛТД" встановлено відсутність походження товару, реалізованого ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" у листопаді 2017 року.
Контролюючим органом зроблено висновок, що враховуючи відсутність у постачальника джерела походження реалізованого позивачу товару, у відповідача відсутня можливість підтвердити реальність фінансово-господарських операцій ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" з ТОВ "АБЕКС ЛТД" за період з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ВІРАВІДА" (попередня назва ТОВ "ДІЛОС-ГРУП") суд зазначає наступне.
Між ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" (покупець) та ТОВ "ВІРАВІДА" (постачальник) укладено договір поставки №36 від 28.09.2017 року, за умовам якого постачальник зобов`язується поставляти у зумовлені даним договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму за умовами цього договору. Вид, асортимент, ціна за одиницю товару, кількість, загальна вартість товару - зазначаються у рахунку-фактурі та/або накладних на кожну партію товару, який є невід`ємною частиною даного договору.
На підтвердження виконання умов договору позивачем надано рахунок-фактуру:
Також, на підтвердження виконання умов договору №36 від 28.09.2017 року, сторонами складені наступні документи:
Перевезення товару здійснено ФОП ОСОБА_2 на підставі договору транспортних послуг №0000027 від 05.11.2014 року, укладеного з ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ".
На підтвердження перевезення товару позивачем надано рахунок-фактуру на оплату транспортних послуг: від 16.01.2018 року №СФ-0000062, від 17.01.2018 року №СФ-0000063, від 18.01.2018 року №СФ-0000064, від 19.01.2018 року №СФ-0000065, від 22.01.2018 року №СФ-0000066, від 23.01.2018 року №СФ-0000067, від 24.01.2018 року №СФ-0000068, товарно-транспортні накладні від 16.01.2018 року №58, від 17.01.2018 року №ПТУ00000063, від 18.01.2018 року №ПТУ00000064, від 18.01.2018 року №ПТУ00000065, від 19.01.2018 року №ПТУ00000066, від 22.01.2018 року №ПТУ00000067, від 23.01.2018 року №ПТУ00000068, від 24.01.2018 року №ПТУ00000069, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 16.01.2018 року №ОУ-0000062, від 17.01.2018 року №ОУ-0000063, від 18.01.2018 року №ОУ-0000064, від 19.01.2018 року №ОУ-0000065, від 22.01.2018 року №ОУ-0000066, від 23.01.2018 року №ОУ-0000067, від 24.01.2018 року №ОУ-0000068,
Контролюючим органом встановлено відсутність у позивача права на віднесення до складу податкового кредиту суми у розмірі 150753,5 грн. за результатами господарських операцій з ТОВ "ВІРАВІДА" за грудень 2018 року, з огляду на таке.
За результатами аналізу зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних в розрізі номенклатури позицій ТОВ "ВІРАВІДА" здійснювало придбання товару, що має різноманітні характеристики та потребує застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічним можливостям підприємства.
В той же час, згідно проведеного аналізу інформаційних баз органів ДФС України, аналізу ЄРПН в розрізі номенклатури позицій за весь період діяльності ТОВ "ВІРАВІДА" встановлено відсутність походження товару, реалізованого ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" в січні 2018 року.
Таким чином, контролюючим органом зроблено висновок, що встановлені дані і факти, зокрема відсутність у постачальника джерел первинного походження товару, свідчать про нереальність фінансово-господарських операцій позивача та ТОВ "ВІРАВІДА".
Отже, відповідач, здійснивши перевірку дійшов висновку, що ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій та складено документи, заявлені ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" як первинні, всупереч норм частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктам 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.
Надаючи оцінку доводам позивача, викладеним у позовній заяві, та з системного аналізу акту перевірки і наданих до матеріалів справи документів, суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Первинні документи щодо придбання ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" від контрагентів - постачальників, які стали підставою для оприбуткування товару, придбання якого не підтверджується зібраною та опрацьованою податковою та іншою інформацією, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними уповноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання цих товарів, а тому їх оприбуткування та відповідно формування податкового кредиту по взаємовідносинах, є безпідставними для відображення в бухгалтерському та податковому обліках.
Встановлені дані і факти, що доводять нереальність господарських операцій, а саме: придбання послуг, товару походження якого невідоме, дозволяють зробити висновки щодо непідтвердження реальності здійснення господарських відносин із контрагентами-постачальниками, їх вид, обсяг та якість за перевіряємий період.
Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. У разі, якщо фактичного здійснення господарських операцій не було, документи, які складені за результатом таких операцій, не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності усіх формальних реквізитів таким документів.
Таким чином, суд вважає, що висновки, викладені в акті перевірки та всі вищевикладені факти свідчать про формальний підхід до оформлення первинних документів по вказаним операціям та відповідно про їх юридичну дефектність.
Відповідно до частини 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством; платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу; у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
На підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки (пункт 58.1 статті 58 ПК України).
Суд звертає увагу, що у податкових правовідносинах є неприпустимою ситуація, яка дозволяла б недобросовісним платникам за допомогою інструментів, що використовуються у цивільно-правових відносинах, створювати ситуацію формальної наявності права на отримання податкової вигоди.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Таким чином, у задоволенні позову ТОВ "НВКП "ГАЗІНВЕСТ" слід відмовити в повному обсязі.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати присудженню на користь позивача не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду в повному обсязі складено 29 липня 2019 року.

Суддя М.В. Бондар