Справа № 724/1182/19
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/1182/19
Провадження № 2-а/724/29/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Мельник М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Чернівецькій області, третя особа: поліцейський батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області рядовий поліції Паламар Євген Вікторович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 419738 від 16.06.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Чернівецькій області, третя особа: поліцейський батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області рядовий поліції Паламар Євген Вікторович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 419738 від 16.06.2019 року.

Просить суд: постанову серії НК № 419738 від 16.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що 16.06.2019 року приблизно о 10.30 год. він керував транспортним засобом Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1 у с. Атаки Хотинського району Чернівецької області. В цей час, його транспортний засіб був зупинений працівниками патрульної поліції з тих підстав, що він в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 87 км/год., чим перевищив встановлену швидкість на 37 км/год, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф розмірі 255 грн.

Вказує, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Зазначає, що винесена відповідачем постанова про накладення адміністративного стягнення містить відомості, що швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 ТС000967. Але вважає, зазначений доказ не може бути прийнятий як належний, оскільки вказаний тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року. Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19.02.2002 року 19.02.2002 року який втратив чинність 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Під час дії вищевказаного Положення, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме згідно п. 1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У319712.

Тобто, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року. За таких обставин вважає, що вимірювання швидкості руху його автомобіля лазерним пристроєм TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000967, проведено безпідставно та отримані технічні дані щодо швидкості покладені в основу обставин правопорушення необґрунтовано.

Крім того вказує, що винесена відповідачем оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, а отже відсутні належні докази вчинення ним правопорушення, встановленого ч.1 ст. 122 КУпАП. До матеріалів справи не долучено відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. До того ж, вважає, що працівник патрульної поліції не мав права притягати його до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. У разі відмови поліцейського надати водію для ознайомлення відеозапис з нагрудної камери, можна вважати, що такого відеозапису не існує.

Також зазначає, що виходячи із системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст. 258 КУпАП станом на дату винесення рішення по цій справі суд вважає, що в разі заперечення особи, справа може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто не може бути розглянута на місці правопорушення.

Вказує, що він є пильним, уважним та обережним водієм, чітко дотримуючись правил дорожнього руху та завжди контролює свій швидкісний режим, тому рухаючись на своєму автомобілі в с. Атаки Хотинського району не перевищував дозволену швидкість. Швидкість 87 км/год, заявлена відповідачем, як швидкість саме його автомобіля, не має до нього ніякого відношення, оскільки автомобіль патрульної поліції перебував у кущах на зустрічній смузі для руху, і рухаючись у потоці автомобілів, певний, що швидкість, яку відповідач необґрунтовано зазначив, як таку, що належала йому, належала або транспортному засобу, що рухався поруч з ним, або транспортному засобу, що рухався раніше нього. Він неодноразово просив надати показання технічного приладу, а також фото-, кінозйомку, або відеозапис з якого можливо було б з`ясувати, що ці показання швидкості належать саме його автомобілю, але інспектор його прохання проігнорував, показання прибору йому продемонстровані не були, докази належності оголошених інспектором показань саме до його автомобіля теж не були надані, у зв`язку з чим має обґрунтовані підстави недовіряти технічному приладу вимірювання швидкості. На даній ділянці дороги відсутній дорожній знак, який би попереджав його про здійснення відео фіксації, фіксація швидкості автомобіля проводилася не в автоматичному режимі, тобто з рук інспектора, що свідчить про порушення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та неправомірне вимірювання швидкості.

Зазначає, що поліцейський розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

19.07.2019 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що під час несення служби, в межах населеного пункту с. Атаки Хотинського району Чернівецької області. 16.06.2019 року екіпажем патрульної поліції. За допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000967), було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Mercedes-Benz С220 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 87 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після цього інспектор зупинив транспортний засіб та підійшов до водія ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів. Водій надав інспектору запитувані документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складення адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Поліцейський ОСОБА_2 виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 255 грн.

Зазначають, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000967) здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає кожного вимірювання швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI/1-2903-2012 та було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури для приладів, які вже були ввезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовується працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли перевірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 року № 437 і становить 1 рік.

Відповідно до свідоцтва про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11930, виданого ДП «Укрметртестстандарту» від 25.09.2018 року та чинного до 25.09.2019 року, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000967) є придатним для застосування. Доводи позивача щодо відсутності у працівників поліції необхідних документів, які підтверджували б їх правомочності та навичок використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 не заслуговують на увагу, оскільки позивач не вказав, які саме правомочності поліцейських не підтверджені належним чином, на його думку. Також, жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено необхідності документального підтвердження оволодіння навиком роботи з приладом TruCam LTI 20/20 для патрульних поліцейських, для використання його в своїй діяльності.

Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеними компетентною службовою особою в межах свої повноважень, фотознімками приладу TruCam, а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратору, на якому зафіксований факт правопорушення, а також процедура винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

22.07.2019 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому він вказує, що відеозапис доданий до відзиву на позовну заяву неналежним доказом, оскільки оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, а отже у відповідача відсутні належні докази вчинення ним правопорушення, встановленого ч. 1 ст. 122 КУпАП. А наданий відеозапис не підтверджує факт порушення ним ПДР України, не може вважатися належним доказом у зв`язку із тим, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис. Відповідач не надав інструкцію користувача TruCam та не звернув увагу на той факт, що на точність вимірювання швидкості впливає ефект косинуса, який детально описаний в оригінальній інструкції виробника. Крім того, вказує, що відповідач намагався зачитати його права і згадав лише те, що він може оскаржити цю постанову в суді.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але від нього на адресу суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У відзиві на позовну заяву просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що постановою поліцейського батальйону Управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Яковина Євгена Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 419738 від 16.06.2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., де зазначено, що він 16.06.2019 року о 10.30 год. на автодорозі Н-03 в с. Атаки Хотинського району Чернівецької області рухаючись транспортним засобом Mercedes-Benz С220D, д.н.з. НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження швидкості на 27 км/год, рухаючись зі швидкістю 87 км/год. в населеному пункті. Швидкість руху в населеному пункті вимірювалась приладом TruCam 000967, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

В силу ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як встановлено ст. 283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 12.4. Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 , 16.06.2019 року о 10.30 год. керував транспортним засобом Mercedes-Benz С220D, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме рухався по автодорозі Н-03 в с. Атаки Хотинського району Чернівецької області та не перевищував швидкість руху у населеному пункті, оскільки він є пильним, уважним та обережним водієм, чітко дотримуючись правил дорожнього руху та завжди контролює свій швидкісний режим, тому рухаючись на своєму автомобілі не перевищував дозволену швидкість.

Судом не вбачається можливим встановити із фото та відео з приладу TruCam 000967, наданого відповідачем до відзиву на позовну заяву, що саме автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перевищує дозволену в населених пунктах швидкість руху, оскільки із даного фото та відео вбачається, що крім нього автодорогою рухаються також інші автомобілі.

Крім цього, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 419738 від 16.06.2019 року наданої позивачем, посадова особа, яка розглядає справу значиться - ОСОБА_2 , а згідно картки постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 419738 від 16.06.2019 року наданої відповідачем, особа, яка розглядає справу значиться - « ОСОБА_5 », який згідно довідки про дислокацію сил та засобів роти № 3 БУПП в Чернівецькій області 16.06.2019 року з 08.00 год. по 20.00 год. на автодорозі Н-03 не значиться.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку відео фіксацію розгляду справи поліцейськими.

Крім цього, як встановлено судом, об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем п. 12.4 Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було, а наданий відеозапис не підтверджує факт порушення позивачем ПДР України, та не може вважатися належним доказом у зв`язку із тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилання на відеозапис який досліджувався при винесенні оскаржуваної постанови.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що постанову серії НК № 419738 від 16.06.2019 року слід скасувати.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, крім того суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 419738 від 16.06.2019 року, винесену поліцейським роти № 3 взводу № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Яковина Євгеном Вікторовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв