Справа № 420/1093/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1093/19
Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Єщенко О. В., Коваль М.П.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (далі - Центральне ОУПФУ в м. Одесі) звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі УДВС Головного ТУЮ в Одеській області) про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 05.02.2019 року ВП №56633130 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

В обґрунтування позову зазначалось, що постанова державного виконавця про накладення штрафу від 05.02.2019 року ВП № 56633130 винесена безпідставно та підлягає скасуванню, оскільки рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2017 року по справі № 520/140836/17 виконано в повному обсязі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог Центральному ОУПФУ в м. Одесі відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2017 року по справі № 520/140836/17, а тому відповідачем правомірно винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Центральне ОУПФУ м. Миколаєва Миколаївської області подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зокрема посилається на те, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2017 року по справі № 520/140836/17 виконано пенсійним органом у повному обсязі, а тому на думку пенсійного органу, накладення штрафу на позивача є безпідставним та неправомірним.

У відзиві на апеляційну скаргу відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного ТУЮ в Одеській області спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2017 року по справі № 522/10886/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії Центрального ОУПФУ в м. Одесі і Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нездійснення перерахунку пенсії неправомірними. Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії по інвалідності 2 групи, починаючи з 1 грудня 2016 року відповідно до довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-1025 від 16.02.2017 року, виходячи із заробітної плати працюючого судді відповідного рангу без обмеження максимальним розміром.

Позивачу Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі № 522/10886/17.

На підставі вказаного виконавчого листа, державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56633130 від 19.06.2018 року.

Листом від 10.07.2018 року за вих. № 2522/06 Центральне ОУПФУ в м. Одесі повідомило державного виконавця про те, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2017 по справі № 522/10886/17 виконано управлінням.

Згідно довідки про здійснення нарахування на виконання рішення суду від 10.07.2018 року № 2522/06, Центральне ОУПФУ в м. Одесі здійснено перерахунок ОСОБА_1 починаючи з 01.12.2016 року виходячи із заробітної плати працюючого судді відповідного рангу без обмеження максимальним розміром.

Після виконання рішення суду розмір пенсії склав 13440 грн. із розрахунку 60% від заробітної плати, яка застосовувалась на момент виконання рішення суду з урахуванням діючого законодавства. Так як розмір пенсії після виконання рішення суду зменшується, виплата проводиться в попередньому розмірі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2017 року встановлено, що згідно до положень ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Відповідно до довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-1025 від 16.02.2017 року, сума заробітної плати судді Кіровського районного суду м. Донецька станом на 01 грудня 2016 року становить - 16000 гривень й доплата за вислугу років 40% - 6400 гривень, а разом 22400 гривень.

Окрім цього, на всі виплати, вказані у зазначеній довідці, нараховуються страхові виплати.

Таким чином, з моменту призначення позивачу пенсії дійсно відбулося підвищення розміру заробітної плати працюючим суддям.

Отже, у позивача виникло право на перерахунок отримуваної нею пенсії державного службовця.

Листом від 30.09.2016 року № 517/С-11, УПФУ в Приморському районі м. Одеси повідомило, що позивачу проведено перерахунок пенсії із заробітку 19292 гривні у розмірі 80%, розрахунковий розмір пенсії склав 15433,60 грн. до виплати розмір пенсії дорівнює 10740 грн.. Враховуючи, що до виконання рішення суду розмір пенсії був більшим ніж після виконання цього рішення, пенсійним органом залишено більший розмір 13641,60 грн. і в подальшому виплачується розмір пенсії в тому ж самому розмірі, що і до рішення суду.

Листом від 01.03.2017 року № 207/С-11 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2016 року виконано, але при перерахунку здійснено обмеження пенсії максимальним розміром 10740 грн..

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Законом України № 1404-VIII від 2 червня 2016 року "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 6 Закону України № 1403-VIII від 2 червня 2016 року "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" встановлено, що систему органів примусового виконання рішень становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно п.1. Типового положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Мінюсту від 20.04.2016, № 1183/5 Відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Відділ) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, є структурним підрозділом та підпорядковується головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції) через відповідні управління державної виконавчої служби Головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління).

Приписами ч.1-2 ст. 74 Закону України №1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення без поважних причин, Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання рішення суду.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від о3.06.2013 р. зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання) та надання їм в майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дар підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи звуження досягнутого рівня без відповідної компенсації. Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими ... статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (п.6.4). Як зазначається в Рекомендації Кабінету Міністрів ради Європи державам-членам щодо суддів від 17 листопада 2010 року № (2010)12 «мають існувати гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

З висновку вказаного рішення вбачається, що в мотивувальній частині рішення суду йдеться мова про пенсії і щомісячне грошове утримання суддів (а не лише про щомісячне довічне грошове утримання), висновок зроблений такий : «Конституційний Суд вважає, що положення третього речення ч.5 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453, ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668 стосовно встановлення максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів суперечать ч. 1 ст. 126 Конституції України».

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, що незважаючи на те, що ОСОБА_1 отримує пенсію за умовами Закону України «Про державну службу», яким передбачений порядок, процедура призначення пенсії по інвалідності і цей Закон є процесуальним в даному випадку, проте вона залишається суддею у відставці, має статус судді і, як наслідок, на неї розповсюджується Закон України «Про судоустрій і статус суддів», який є нормою матеріального права, а також всі норми Конституції України щодо гарантій незалежності суддів. Тому дії відповідачів щодо відмови в виплаті пенсії позивачці без обмеження максимального розміру є незаконними.

Підсумовуючи усе викладене вище колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не виконано рішення Приморського районного суду м. Одеси, оскільки перерахунок пенсії здійснено із розрахунку 60% відсотків заробітної плати, однак позивачем листом № 517/С-11 від 30.09.2016 року повідомило, що позивачу проведено перерахунок пенсії із заробітку 19292 гривні у розмірі 80%, розрахунковий розмір пенсії склав 15433,60 грн. до виплати розмір пенсії дорівнює 10740 грн., у зв`язку з застосуванням обмеженням.

З системного аналізу вказаних вище норм Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що невиконання боржником рішення без поважних причин у визначений строк є підставою для накладення на боржника штрафу.

Таким чином, оскільки позивачем до суду не надано доказів виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2017 року по справі №522/10886/17 у повному обсязі, оскільки позивачу було проведено перерахунок пенсії у розмірі 60%, а не 80% суми заробітної плати, висновок суду першої інстанції про те, що постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного ТУЮ в Одеській області від 05.02.2019 по ВП № 56633130 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду в повному обсязі, що є порушенням Закону України "Про виконавче провадження", є правильним.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки в суді першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Згідно ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Коваль М.П. Єщенко О.В.