Справа № 460/1787/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 серпня 2019 року м. Рівне№460/1787/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М., розглянувши матеріали адміністративного позову

Товариства з обмеженою відповідальністю "Радема"

до Державної фіскальної служби України

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Радема" з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, у якій просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо збільшення реєстраційної суми у розмірі 1087514 грн, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному державному реєстрі податкових накладних;

зобов`язати відповідача збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість значення суми податку на додану вартість позивача, на яку може бути зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 1087514 грн.

За змістом позовної заяви позивач зазначає про виникнення у нього права на автоматичне збільшення реєстраційної суми в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України, після одержання позовної заяви суддя, серед іншого, з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Приписами частини другої статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У цій нормі КАС України містяться терміни «дізналася» та «повинна була дізнатися», що дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення права можна було отримати раніше.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» (Заява №23436/03) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

У постанові від 03.04.2019 у справі № 9901/896/18 (провадження № 11-33заі19) Великою Палатою Верховного Суду висловлено, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У позовній заяві позивач зазначає обставиною, що зумовила звернення до суду, зазначення ним у поданій до ДПІ у м.Рівному декларації з ПДВ за листопад 2014 року (дата подання 18.12.2014) в рядку 23.1 суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 1243059 грн. Позивач стверджує, що дана декларація пройшла перевірку контролюючим органом без зауважень, чим було підтверджено правомірність задекларованої суми ПДВ, що підтверджується Довідкою про результати документальної позапланової виїзної перевірки достовірності нарахування ТОВ «Радема» (31430797) бюджетного відшкодування ПДВ, задекларованого на рахунок платника податку у банку по декларації з ПДВ за листопад 2014 року № 72/17-16-15- 01/31470797 від 19.01.2015.

Не отримавши бюджетного відшкодування 14.07.2015 позивач подав уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за листопад 2014 року, в якому: сума в рядку 23.2 (підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок у банку) 1087514 грн відображена до зменшення; сума в рядку 23.3 (зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду) 1087514 грн відображена до збільшення; сума в рядку 24 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду) 1087514 грн відображена до збільшення. При цьому, в декларації з ПДВ за червень 2015 року в рядку 24 позивачем було відображено суму 94274 грн.

Позивач зазначає, що 29.10.2015 ним був поданий Уточнюючий розрахунок до Декларації з ПДВ за червень 2015 року, в якому рядок 24 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду) був збільшений на суму ПДВ 2951 грн, а загальна сума рядка 24 з врахуванням виправлення становила 97225 грн.

Окрім того, позивач стверджує, що 23.11.2017 ним було надіслано до ДПІ у м. Рівному другий уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виправлених помилок за червень 2015 року разом з поясненнями (вих.№ 159 від 24.11.2017). Враховуючи, що станом на 23.11.2017 діяла інша форма декларації, в якій не передбачено рядки 24 та 31, уточнену суму 1184739 грн (97225 +1087514 ) позивач відобразив у гр.5 рядка 21 уточнюючого розрахунку, внаслідок чого сума, яка збільшує гр.6 ряд.21, становить 1087514 грн.

З огляду на це позивач переконаний, що орган ДФС зобов`язаний був збільшити реєстраційну суму у системі електронного адміністрування ПДВ, на яку позивач може зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у розмірі 1087514 грн. Однак, як зазначено у позові, означені дії фіскальний орган не вчинив, з огляду на зазначення у квитанції № 2 реєстраційної суми у розмірі 80032,61 грн, чим допустив, на думку позивача, протиправну бездіяльність.

Також позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору ним додатково направлено до Головного управління ДФС у Рівненській області листа за № 154 від 26.12.2017 щодо збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування ПДВ, на яку позивач може зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у розмірі 1087514 грн, однак листом Головного управління ДФС у Рівненській області за № 660/10/17-00-12-02 від 24.01.2018 позивачу відмовлено у збільшенні реєстраційної суми.

Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Аналізуючи зміст позову та доданих матеріалів суд дійшов висновку, що позивачу стало відомо про невчинення відповідачем дій, з приводу яких подано позов, з моменту подання відповідного уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виправлених помилок за червень 2015 року разом з поясненнями (вих.№ 159 від 24.11.2017), тобто з 23.11.2017.

Окрім того, отримавши відповідь Головного управління ДФС у Рівненській області за вих. № 660/10/17-00-12-02 від 24.01.2018 позивачу достеменно стало відомо про відмову податкового органу вчинити дії щодо збільшення реєстраційної суми на суму від`ємного значення податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року за уточненими показниками звітності згідно з подальшими уточнюючими розрахунками.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладені позивачем доводи та аргументи позовної заяви суд дійшов висновку, що позивач міг дізнатися щодо невчинення відповідачем дій щодо збільшення реєстраційної суми у відповідному розмірі з 23.11.2017, а з відмовою відповідача вчинити відповідні дії щодо збільшення реєстраційної суми в системі електронного адміністрування податку на додану вартість позивач став обізнаним з моменту отримання відповіді Головного управління ДФС у Рівненській області за вих. № 660/10/17-00-12-02 від 24.01.2018.

Однак, з даним позовом до суду позивач звернувся 31.07.2019 (вх. № 13462/19).

Відповідно до положень частини першої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Окрім того, згідно з частиною третью статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви позивач додав платіжне доручення № 1240 від 30.07.2019 на суму 1921, 00 грн, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У свою чергу, правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 цього Закону, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою сплачується 1,5 % ціни позову, але не менше 1921, 00 грн і не більше 19210 грн.

Приписами пункту 3 частини п`ятої статті 160 КАС України встановлено, що у позовній заяві зазначається ціна позову.

Ціна позову складається з грошової суми в гривнях, яка відображає заявлену грошову матеріально-правову вимогу позивача до відповідача.

Суд зазначає, що майновими вимогами є будь-які вимоги суб`єктів права, що пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошами (грошовими коштами); їх вирішення має безпосередній вплив на майновий стан такого суб`єкта та пов`язане зі зміною його фінансових активів.

Таким чином, сума майнових вимог позивача за даним позовом складає 1087514 грн, за які позивачу слід було сплатити судовий збір у сумі 16312,71 грн.

Згідно з платіжним дорученням, доданим до позову № 1240 від 30.07.2019, за подання даної позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 1921,00 грн, відповідна сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України 30.07.2019.

Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів сплати судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі, чим порушено частину третю статті 161 КАС України.

Враховуючи викладене, позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 14391,71 грн (16312,71 грн - 1921 грн), який перерахувати за наступними платіжними реквізитами: рахунок 4031; одержувач УК у м.Рiвному/м.Рiвне/22030101; банк одержувача Казначейство України (ЕАП); код МФО банку отримувача 899998; код ЄДРПОУ отримувача 38012714; призначення платежу "*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Рівненський окружний адміністративний суд".

За таких обставин суддею встановлено, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Радема" не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України.

Відповідно до частини першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовну заяву слід залишити без руху.

Недоліки позовної заяви позивачу слід усунути шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданням заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та документа про доплату судового збору у розмірі 14391,71 грн.

Керуючись статтею 169, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Радема" до Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Нор У.М.