Справа № 280/2989/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

29 липня 2019 року Справа № 280/2989/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Дєткова Р.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 С ОСОБА_3 Ю ОСОБА_3

представника відповідача Маслової М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, заяву позивача про визнання поважними причин пропуску строку та поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164, код ЄДРПОУ 2058189) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

21.06.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 26.02.2019 №17-к Про звільнення ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 05.04.2019 №32-к Про внесення змін до наказу директора Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 28.09.2018 №130-к Про переведення працівників;

поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора департаменту начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації;

стягнути з Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

17.07.2019 від представника відповідача у справі надійшло клопотання в порядку ч. 5 ст. 122 КАС України, в якому останній просить суд залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що позивач вважає, що ним проводилися заходи досудового врегулювання спору, що не відповідає дійсності, так як Законом України Про державну службу не передбачений досудовий порядок вирішення спору, який надає право для продовження строків, встановлених ст..122 КАС України, в той час як ч. 5 ст. 122 КАС України встановлювався місячний строк для спорів пов`язаних із звільненням з публічної служби, який позивачем пропущений.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача підтримав заявлене клопотання.

Позивач та його представник проти задоволення клопотання заперечили, пославшись на те, що пропуск позивачем строку звернення із адміністративним позовом до суду стався саме внаслідок того, що позивач вважав, що Законом України Про державну службу встановлено можливість як судового так і альтернативного способу оскарження. Зазначає, що після звільнення він не бездіяв, реалізуючи своє право на державну службу позивач скористався спочатку альтернативним способом відновлення його порушених прав, після чого звернувся до суду з відповідним позовом. Відтак, просить суд у задоволенні клопотання представника відповідача відмовити, визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Вирішуючи заявлене клопотання, врахувавши позиції представників сторін, суд зазначає наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Разом з тим право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду.

Згідно частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України, передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно статті 5 Закону України Про державну службу відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Законом України Про державну службу передбачені такі способи оскарження порушеного права на державну службу - шляхом подання скарги безпосередньо керівнику державної служби; шляхом звернення із відповідною скаргою до Національного агентства України з питань державної служби; або в судовому порядку.

Зазначені способи оскарження є рівнозначними, один одного не виключають, можуть одночасно використовуватися особою, яка вважає, що її права порушені, та не є засобами досудового врегулювання спору.

Досудового порядку вирішення спору Закон України Про державну службу не передбачає.

Судом встановлено, що Наказом від 26.02.2019 № 17-к Про звільнення ОСОБА_1 (копія надана Позивачем), на підставі частини 2 статті 85 Закону ОСОБА_1 27.02.2019 звільнений з посади заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та дорожнього господарства Департаменту у зв`язку з перериванням відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виходом на роботу основного працівника - ОСОБА_4 .

Не погодившись із наказом про звільнення, керуючись статтею 11 Закону України "Про державну службу" (далі - Закон), позивачем на ім`я виконуючого обов`язки директора департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_5 .В. подано скаргу, у якій ОСОБА_1 просив скасувати оспорюваний наказ відповідача; поновити його на посаді заступника директора департаменту - начальника управління транспорту та зв`язку Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації; порахувати середню заробітну плату за час вимушеного прогулу; за результатами розгляду скарги направити йому відповідь.

Відповіддю Департаменту від 05.04.2019 року № 123-п-2 скарга позивача залишена без розгляду, начебто, у зв`язку із пропуском місячного строку на її подання.

Не погоджуючись із наказом Департаменту від 26.02.2019 року № 17-к та відповіддю Департаменту від 05.04.2019 № 123-п-2 на його скаргу ОСОБА_1 , керуючись статтею 11 Закону, подано скаргу до Національного агентства України з питань державної служби.

Листом Національного агентства України з питань державної служби від 08.05.2019 року № 2899/20-19 позивача повідомлено про направлення його скарги для розгляду до Міжрегіонального управління Національного агентства України з Питань державної служби у Дніпропетровській та Запорізькій областях (далі - Міжрегіональне управління).

Міжрегіональним управлінням надало позивачу відповідь від 27.05.2019 № 245 відповідно до якої, зокрема встановлено ряд порушень відповідачем чинного законодавства при звільненні ОСОБА_1 з посади та розгляду його скарги відповідачем на наказ про звільнення.

Листом Департаменту "Про розгляд скарги" від 10.06.2019 року № 123-П-2 позивача повідомлено про незадоволення його скарги від 25.03.2019 року.

Не погодившись із результатами оскарження в адміністративному порядку 21.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Тобто, ОСОБА_1 дійсно пропустив місячний строк звернення за судовим захистом, що не заперечується і самим позивачем та його представником.

У зв`язку із цим, 29 липня 2019 року до суду представником позивача ОСОБА_6 подано заяву про визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом та поновлення строку.

Згідно частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Виходячи із вищезазначеного, суд приймає до уваги той факт, що затримка звернення позивача за судовим захистом була зумовлена необізнаністю позивача про те, що Законом України Про державну службу не передбачений досудовий порядок врегулювання спору, враховуючи значення справи для позивача, а також приймаючи до уваги незначний строк пропуску строку, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновити його.

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 122, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про визнання поважними причин пропуску строку та поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу поважними.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала в повному обсязі виготовлена та підписана 02.08.2019.

Суддя М.С. Лазаренко