Справа № 540/2403/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2403/18
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Запорожана Д.В.,

при секретарі Чугунові С.О.,

за участю представника відповідача Таранова С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року (м. Херсон, дата складання повного тексту рішення - 19.04.2019р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

23.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної служби України з питань праці, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд скасувати наказ від 15.11.2018 року №81-кт про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді «догани».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний наказ відповідача є неправомірним, оскільки був винесений безпідставно та на підставі необґрунтованих і помилкових висновків дисциплінарної комісії, до того ж позивачем ніякого дисциплінарного проступку в даному випаду не скоювалось.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено. Скасовано наказ Державної служби України з питань праці від 15.11.2018 року №81-кт «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, голова Державної служби України з питань праці 20.05.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та його представник не з`явились, проте 01.07.2019 року до суду другої інстанції надійшов відзив представника позивача, в якому в свою чергу, остання мотивовано наполягала на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року - без змін. Також, в зазначеному відзиві представник позивача одночасно просила проводити розгляд справи за їх відсутністю.

Представник відповідача в судовому засіданні суду 2-ї інстанції підтримав свою апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника відповідача та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

08.07.2015 року наказом Державної служби України з питань праці №52-кт призначено ОСОБА_1 на посаду начальника ГУ Держпраці у Херсонській області.

У період з 16 по 26 березня 2018 року інспектором праці ГУ Держпраці у Херсонській області Горовою О.Р. проведено інспекційне відвідування ЗАТ «Облжитлопостачторг», за результатами якого складено акт від 26.03.2018 року №21-01-282/051 та на адресу товариства винесено припис №21-01-282/051-035про усунення виявлених порушень законодавства про працю.

05.04.2018 року за результатами розгляду вказаного вище акту інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 26.03.2018р. №21-01-282/051, начальник ГУ Держпраці у Херсонській області Берлим В.В. ухвалив рішення №8 щодо розгляду справи про накладення штрафу, яким призначив розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю ЗАТ «Облжитлопостачторг» на 10.00 год. 20.04.2018 року.

20.04.2018 року заступником голови правління ЗАТ «Облжитлопостачторг» на ім`я начальника ГУ Держпраці у Херсонській області подано заяву, в якій останній, посилаючись на погане самопочуття та незадовільний стан здоров`я, просив перенести розгляд справи про накладення штрафу.

Вказана заява було задоволено начальником ГУ Держпраці у Херсонській області та розгляд справи відкладено (перенесено), продовжено строк розгляду справи на 10 днів та призначено розгляд справи на нову - узгоджену сторонами дату - 02.05.2018 р.

02.05.2018 року за результатами розгляду, на підставі акту інспекційного відвідування від 26.03.2018 року №21-01-282/051 щодо порушень ЗАТ «Облжитлопостачторг» законодавства про працю (ч.6 ст.95 КЗпП України), начальником ГУ Держпраці у Херсонській області (т.б. позивачем) винесено постанову №21-01-282/051-18с про накладення на ЗАТ «Облжитлопостачторг штрафу в сумі 74460 грн.

14.09.2018 року директором Департаменту з питань праці ОСОБА_2 на ім`я голови Державної служби України з питань праці службову подано службовку записку з пропозицією розглянути питання доцільності ініціювання дисциплінарного провадження відносно посадових осіб ГУ Держпраці у Херсонській області стосовно того, що у Департаменті перебуває на розгляді скарга ЗАТ «Облжитлопостачторг» від 06.08.2018р. №2018/08-02-50 на дії посадових осіб ГУ Держпраці у Херсонській області.

17.09.2018 року головою Державної служби України з питань праці прийнято наказ №471-к «Про дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 », яким наказано відкрити дисциплінарне провадження щодо начальника ГУ Держпраці у Херсонській області ОСОБА_1 .

21.09.2018 року позивачем на ім`я голови дисциплінарної комісії Державної служби України з питань праці надані письмові пояснення, до яких було додано копію рішення про розгляд справи від 05.04.2018р. №8; повідомлення про розгляд справи від 06.04.2018р. №01-08/1/839; копію заяви ОСОБА_3 від 20.04.2018р.; копію постанови про накладення штрафу від 02.05.2018р. №21-01-232/051-18с; копію супровідного листа від 05.05.2018р.; копію пояснювальної записки ОСОБА_4 та копію витягу з журналу реєстрації сигналізації.

18.10.2018 року голова Державної служби України з питань праці надав голові дисциплінарної комісії Державної служби України з питань праці пояснення, що дисциплінарне провадження щодо начальника ГУ Держпраці у Херсонській області ОСОБА_1 відкрито у зв`язку з надходженням службової записки директора департаменту з питань праці Держпраці Дегнери І.А. від 14.09.2018 року, яка подана на підставі скарги ЗАТ «Облжитлопостачторг» від 06.08.2018 року №2018/08-02-50 на дії посадових осіб Головного управління, тому викладені у вищевказаному листі ЗАТ «Облжитлопостачторг» факти свідчать про можливо неналежне виконання завдань покладених на Головне управління.

06.11.2018 року дисциплінарною комісією Державної служби України з питань праці складено Висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності по дисциплінарному провадженню щодо начальника ГУ Держпраці у Херсонській області ОСОБА_1

07.11.2018 року головою дисциплінарною комісії на ім`я голови Державної служби України з питань праці складено Подання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , начальника ГУ Держпраці у Херсонській області, яким рекомендовано за неналежне виконання актів органів державної влади, відповідно до п.2 ч.1 ст.66 Закону України «Про державну службу», застосувати до начальника Головного управління ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани.

09.11.2018 року, на виконання окремого доручення Голови Державної служби України з питань праці від 09.11.2018 року, ОСОБА_1 надав пояснення щодо обставин, викладених в інформаційній довідці по матеріалам дисциплінарного провадження.

15.11.2018 року, ознайомившись з результатами дисциплінарного провадження, ОСОБА_1 надав пояснення на ім`я Голови Державної служби України з питань праці щодо не погодження з ними, серед іншого, додатково вказав, що дисциплінарна комісія перебирає на себе функції суду щодо визнання процедури проведення розгляду справи порушеною.

При цьому, наголосив, що постанова про накладення штрафу на ЗАТ «Облжитлопостачторг» не оскаржена в судовому в порядку, не оскаржувались з боку Товариства і дії або бездіяльність посадових осіб Головного управління.

15.11.2018 року наказом голови Державної служби України з питань праці №81-кт «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » за незабезпечення належного виконання вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 в частині визначення дати для прийняття рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на ЗАТ «Облжитлопостачторг», встановлення дати розгляду справи, а також перенесення дати розгляду справи, керуючись ст.17, п.5 ч.2 ст.65 та п.2 ч.1 ст.66 Закону України «Про державну службу» за неналежне виконання актів органів державної влади оголошено «догану» ОСОБА_1 , начальнику ГУ Держпраці у Херсонській області.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини регулюються Законом України «Про державну службу», відповідно до ст.1 якого, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

У відповідності до ст.4 Законом України «Про державну службу» державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові; доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень; ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики; забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження; політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків; прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України; стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

В свою чергу, частиною першою ст.8 Законом України «Про державну службу» передбачено, що державний службовець зобов`язаний:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;

4) з повагою ставитися до державних символів України;

5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки;

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;

10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;

12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;

13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Одночасно, як передбачено ч.1 ст.36 Закону України «Про державну службу», особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».

Далі, згідно ст.62 Законом України «Про державну службу, державний службовець також зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею цього Закону, а також:

- не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця;

- виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців;

- дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів. Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Як передбачено ч.1 ст.64 Законом України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Одночасно, згідно ч.1 ст.65 Законом України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.65 Законом України «Про державну службу» дисциплінарними проступками є, зокрема, порушення Присяги державного службовця.

При цьому, в частинах 1, 5 ст.66 Законом України «Про державну службу» зазначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби. Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених п.п.1,3,7,9-11,13,14 ч.2 ст.65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого п.12 ч.2 ст.65 цього Закону.

Відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст.67 Законом України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у ч.2 цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.

Як передбачено приписами ч.1, 2 ст.69 Законом України «Про державну службу», для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», є Комісія. Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

До того ж, ч.1 ст.73 Законом України «Про державну службу» встановлено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Згідно ч.2 ст.73 Законом України «Про державну службу», дисциплінарна справа повинна містити:

1) дату і місце її формування;

2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження;

3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця;

4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень;

5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку;

6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення;

11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення);

12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Відповідно до ч.3 ст.73 Законом України «Про державну службу», результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Частинами 1,2 ст.74 Законом України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Пунктами ж 6,7 ст.74 Законом України «Про державну службу» передбачено, що державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку. Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

У відповідності ж до ст.75 Законом України «Про державну служб» перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Також, згідно ст.76 Законом України «Про державну службу» державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Відповідно до ст.77 Законом України «Про державну службу», рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням). У разі виявлення за результатами розгляду ознак злочину чи адміністративного правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу. Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення. У разі відмови державного службовця від одержання копії наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження такий документ не пізніш як у триденний строк з дня прийняття рішення надсилається державному службовцеві за місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, підставою для накладення на ОСОБА_1 , згідно наказу від 15.11.2018 року №81-кт, дисциплінарного стягнення у вигляді «догани», став висновок дисциплінарної комісії відповідача щодо неналежного виконання позивачем актів органів державної влади, а саме незабезпечення дотримання вимог Порядку №509, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2013р., в частині визначення дати для прийняття рішення щодо розгляду справи, встановлення дати розгляду справи, а також перенесення дати розгляду справи.

Так, вказаним вище Порядком №509 безпосередньо встановлено порядок та процедура накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення і визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.ч.2-7 ст.53 Закону України «Про зайнятість населення».

У відповідності до п.2 вказаного Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками.

А як передбачено п.3 цього ж Порядку №509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Як слідує зі змісту вимог п.4 Порядку №509, справа про накладення штрафу розглядається у 15-денний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

При цьому, у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів (п.5 Порядку №509).

Але, при цьому, одночасно слід звернути увагу на те, що згідно із приписами п.7 Порядку №509, справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до п.6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Далі, як визначено п.8 Порядку №509, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в п.3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Так, як встановлено судами обох інстанцій та вже зазначалося вище, у період з 16 по 26 березня 2018 року інспектором праці ГУ Держпраці у Херсонській області Горовою О.Р. було проведено інспекційне відвідування ЗАТ «Облжитлопостачторг», за результатами якого складено акт інспекційного відвідування від 26.03.2018 року №21-01-282/051 та винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 26.03.2018 року №21-01-282/051-035.

В подальшому, як встановлено матеріалами справи, 05.04.2018 року, розглянувши вказаний вище акт інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 26.03.2018 року №21-01-282/051, начальник ГУ Держпраці у Херсонській області Берлим В.В. прийняв рішення №8 щодо розгляду справи про накладення штрафу, яким одночасно призначив розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю ЗАТ «Облжитлопостачторг» на 10.00 год. 20.04.2018 року, т.б., як вірно встановлено судом 1-ї інстанції, в межах п`ятнадцятиденного строку, визначеного п.4 Порядку №509.

Далі, як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2018 року заступником голови правління ЗАТ «Облжитлопостачторг» на ім`я начальника ГУ Держпраці у Херсонській області подано письмову заяву, в якій останній, посилаючись на незадовільний стан здоров`я та неможливість фізично брати участь у роботі комісії, просив перенести розгляд справи про накладення штрафу.

В свою чергу, реагуючи на зазначене вище клопотання, позивач, будучи уповноваженою особою, задовольнив цю заяву та прийняв рішення про продовження строку розгляду справи на 10 днів, та враховуючи, що 10 (десятий) день (т.б. 29.04.2018р.) є вихідним днем (т.б. суботою), розгляд справи, відповідно до приписів ч.5 ст.254 ЦК України, призначив на перший робочий день, тобто на 02.05.2018 року.

При цьому, одночасно слід звернути увагу й на той факт, що вказана заява заступника голови правління ЗАТ «Облжитлопостачторг» містить відмітку заявника про узгодження дати розгляду справи на 02.05.2018 року.

Таким чином, судова колегія, приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку, що позивачем справу було розглянуто строк передбачений чинним законодавством.

Відкладення ж розгляду справи на вказану вище дату, в даному випадку, було здійснено позивачем виключно на вимогу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка, в свою чергу, зазначила поважні причини неможливості своєї участі у розгляді справи, т.б. з належних підстав та у межах повноважень, а отже, за таких обставин, відсутні і законні підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення «догани».

Крім того, судова колегія також вважає за необхідне додатково наголосити ще й на тому, що 02.05.2018 року за результатами розгляду справи позивачем було винесено постанову №21-01-282/051-18с про накладення на ЗАТ «Облжитлопостачторг» штрафу у розмірі 74 460 грн., яка, в свою чергу, до цього часу вказаним товариством у будь-якому порядку (в т.ч. і до суду) оскаржена не була та досі є чинною.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22.07.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

Д.В. Запорожан