Справа № 826/8775/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8775/18 Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому, з урахуванням уточнення до адміністративного позову, просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.12.2017, з урахуванням до трудового стажу навчання в Київському державному інституті культури ім. О.Є.Корнійчука з 01.09.1975 по 27.06.1979, навчання в аспірантурі в Київському державному інституті культури ім. О.Є.Корнійчука з 10.01.1984 по 28.04.1985 та з 27.12.1986 по 30.08.1988, роботи в Українському науково-дослідному інституті електропобутових машин «ВЕСТА» з 10.10.1988 по 26.05.1989, роботи в Інституті хімії поверхні ім. О.О.Чуйка з 29.05.1989 по 26.05.1992.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що Головним УПФУ в м. Києві протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки ОСОБА_1 має достатній страховий стаж.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначені пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивача від 27.12.2017 і прийняти рішення з урахуванням до загального стажу спірного періоду навчання позивача з 1975 по 1979 у Київському державному інституті культури ім.О.Є.Корнійчука, та висновків викладених у даному рішенні. В частині інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить змінити вказане судове рішення в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинення певних дій, а саме: Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 27.12.2017 року, з врахуванням до трудового стажу періодів навчання в Київському державному інституті культури ім. О.Є.Корнійчука з 01.09.1975 року по 27.06.1979 рік, навчання в аспірантурі в Київському державному інституті культури ім. О.Є.Корнійчука з 10.01.1984 року по 28.04.1985 року та з 27.12.1986 року по 30.08.1988 року, роботи в Українському науково-дослідному інституті електропобутових машин «ВЕСТА» з 10.10.1988 року по 26.05.1989 року, роботи в Інституті хімії поверхні ім. О.О.Чуйка з 29.05.1989 року по 26.05.1992 року.

Зокрема, позивач стверджує про відсутність дискреційних повноважень у відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати пенсії в розумінні Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2.

Згідно частини 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.12.2017 ОСОБА_1 звернулась до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою з про призначення пенсії за віком.

Листом від 16.03.2018 №14291/05 Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії, оскільки під час розгляду пакету документів, наданого для призначення пенсії за віком, було встановлено, що страховий стаж складає 11 років 4 місяців 11 днів, замість 15 років передбачених ст.26 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Крім того, позивачем не надано паспорт (або іншого документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Як вбачається з розрахунку стажу ОСОБА_2 , відповідачем врахований загальний стаж - 11 років 4 місяця 11 днів, а саме: 01.08.1979 по 09.01.1984 - 4 роки 5 місяців 9 днів, 10.01.1984 по 28.04.04.1985 - аспірантура - 1 рік 3 місяці 19 днів, 27.12.1986 по 30.08.1998 - аспірантура - 1 рік 8 місяців 4 дня, 10.10.1988 по 26.05.1989 - 7 місяців 17 днів, 29.05.1989 по 20.09.1992 - 3 роки 3 місяця 22 дня.

Спірним періодом нестачі страхового стажу ОСОБА_1 є незарахований період навчання з 01.09.1975 по 27.06.1979, який підтверджений Дипломом серії НОМЕР_4 від 30.06.1979 та підлягає зарахуванню відповідно до п. «д» частини 3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» який передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково вказав, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивача від 27.12.2017 і прийняти рішення, з урахуванням до загального стажу спірного періоду навчання позивача на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку № 22-1 та висновків викладених у даному рішенні суду, оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам та на свій розсуд розраховувати стаж позивача, підміняючи дискреційні функції УПФУ.

Водночас, посилання на те, що нарахування, перерахунок та виплата пенсії позивачу є дискреційними повноваженнями відповідача, є неналежними, оскільки відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Натомість згідно з абзацом 6 підпункту 3 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства. Зазначена норма не передбачає дискреційних повноважень у відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати пенсії у розумінні Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980.

Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у постанові від 15 лютого 2018 року у справі № 820/6514/17.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про зобов`язання відповідача призначити та виплатити пенсію позивачу, оскільки позивачем надано необхідні документи, які є достатніми для призначення пенсії за віком, та з урахуванням відсутності дискреційних повноважень у відповідача.

За змістом статті 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для зміни рішення.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року, виклавши третій абзац резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.12.2017 з урахуванням до загального стажу спірного періоду навчання позивача з 1975 по 1979 у Київському державному інституті культури ім.О.Є.Корнійчука.».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 1; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 1 057 (одну тисячу п`ятдесят сім) грн. 20 коп. судових витрат із сплати судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук