Справа № 160/3777/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2019 року Справа № 160/3777/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суду складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
при секретарі Трайдук С.В.
представника позивача не з`явився
представника відповідача Лашкун А . І .
представника третьої особи Лашкун А.І.
24 квітня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної фіскальної служби України, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 274-о від 14.03.2019 року, що виданий виконуючим обов`язки начальника Офісу великих платників податків державної фіскальної служби України Коренюком К .;
- поновити на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств торгівлі сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств виробничої сфери;
В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено наступне. У період з 11.08.2016 року по 18.03.2019 р. позивачка працювала в Державній фіскальній службі України на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств торгівлі сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств виробничої сфери, держслужбовець категорії «В». З 18 березня 2019 року на підставі наказу № 274-о від 14.03.2019 року була звільнена за формулюванням в трудовій книжці: «у зв`язку з зміною істотних умов праці, п. 6 ст. 36 КЗпП України, п. 6 ст. 83 Закону України «Про державну службу». Позивач вважає, що оскаржуваний № 274-о від 14.03.2019 року є протиправним, а звільнення незаконним, оскільки відповідачем при винесенні наказу було порушено встановлений Законом України «Про державну службу» порядок зміни істотних умов праці держслужбовців та порядок звільнення державних службовців у разі з їх незгодою зі змінами істотних умов праці. Окрім, оскаржуваний наказ виданий не уповноваженою особою. У зв`язку з чим просить відновити порушене конституційне право на працю, передбачене ст. 43 Конституцією України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
05 червня 2019 року Державною фіскальною службою України подано відзив на позовну заяву, в якій зазначив про не погодження з позовними вимогами. Позивач не вірно визначила особу, яка має відповідати за позовом. Посада головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств торгівлі сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств виробничої сфери, на якій працювала ОСОБА_1 , не відноситься до номенклатури голови ДФС, а є посадовою особою, на яку призначає та звільняє начальник Офісу великих платників.
24 червня 2019 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначила, що доводи відзиву є необґрунтованими, відзив не містить фактів на спростування доводів позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року було замінено відповідача у адміністративній справі № 160/3777/19 на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби та залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державну фіскальну службу України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року було вирішено подальший розгляд адміністративної справи №160/3777/19 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16 липня 2019 року.
У судовому засіданні 16.07.2019 року відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву. В обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено наступне. Твердження позивача про те, що вона з 11.08.2016 по 18.03.2019 працювала в Державній фіскальній службі України не відповідає дійсності, оскільки відповідно до її особистої заяви від 11.08.2016 р. про прийняття на роботу її було прийнято по переводу на головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств виробничої сфери Офісу ВПП ДФС, а не до ДФС України. В подальшому, позивачем 20.08.2018 р. у зв`язку із змінами організації виробництва і праці було подано заяву про переведення на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу ВПП ДФС. Звільнення ОСОБА_1 відбулось 18.03.2019 року також відповідно до наказу Офісу ВПП від 14.03.2019 р. №274-о у зв`язку із відмовою у продовженні роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, п. 6 ст. 36 КЗпП України, п. 6 ст. 83 Закону України «Про державну службу». Доводи позивача щодо незаконності її звільнення також не відповідають дійсності. Позивача у належний спосіб та своєчасно повідомлено про зміну істотних умов державної служби. Оскільки в період з 28.11.2018 по дату звільнення ОСОБА_1 в Криворізькому відділі податкового супроводження підприємств Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС були відсутні вакансії, позивачці була надана пропозиція вакантних посад в Дніпропетровському управлінні Офісу ВПП ДФС, від якої позивачка 08.02.2019 відмовилася. В подальшому, службовою запискою від 13.02.2019 № 9554/28-10-04-02-32 позивачу також було запропоновано перелік вакантних посад загалом по Офісу ВПП ДФС із включенням усіх структурних підрозділів, в т.ч. відокремлених управлінь, від яких вона також відмовилась. Щодо трудової книжки, відповідач зазначив, що листом від 15.03.2019 р. №293/287-10-04-02-24 ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність прибуття до Офісу ВПП ДФС за трудовою книжкою. За її заявою листом від 22.03.2019 № 313/14/28-10-04-02-22 Офіс ВПП ДФС направив на домашню адресу ОСОБА_1 трудову книжку та інші запитувані документи 25.03.2019 р. З урахуванням викладеного, порушень під час звільнення позивача з державної служби допущено не було, позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі; справу призначено до розгляду по суті.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені в відзиві до позову.
Представник третьої особи у судовому засіданні надав пояснення, зазначаючи про безпідставність позовних вимог.
Суд, заслухавши доводи представника відповідача, пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з відомостями з трудової книжки серії НОМЕР_2 (вкладиш НОМЕР_3) проходила службу в органах державної податкової служби з 07.06.1994 року по 18.03.2019 року, зокрема:
- з 11.08.2016 р. по 20.08.2018 р. - на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств торгівлі сільськогосподарської продукції Управління податкового супроводження підприємств виробничої сфери Офісу великих платників податків ДФС (наказ №551-0 від 10.08.2016 р.), запис 45;
- з 21.08.2018 р. по 18.03.2019 р. (по день звільнення) - на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків ДФС (наказ №796-о від 21.08.2018 р.), запис 47 (а.с.19-20).
Розпорядженням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 18.08.2017 року №46-р «Про визначення робочого місця» визначено робочі місця працівникам, які виконують трудову функцію поза межами територіального розташування Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.
Так, згідно з п.1.3 розпорядженням визначено, що робоче місце ОСОБА_1 як головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств торгівлі сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств виробничої сфери Офісу великих платників податків ДФС визначено за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 36-б (а.с.24).
Наказом Офісу великих платників податків ДФС від 01.08.2018 р. №1428 введено в дію перелік №4 змін до штатного розпису на 2018 рік, згідно з п. 2 якого із штатного розпису виводиться, зокрема, відділ податкового супроводження підприємств торгівлі сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств виробничої сфери, та згідно з п.3 - вводиться до штатного розпису відділ податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків ДФС.
20 серпня 2018 року позивачем подано заяву про переведення її на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції з 21.08.2018 року у зв`язку із змінами організації виробництва і праці.
З метою забезпечення виконання вимог наказу Державної фіскальної служби від 06.06.2018 р. №356 «Про внесення змін до окремих наказів ДФС», відповідно до наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 01.08.2018 року №1428 «Про введення в дію переліку №4 змін до штатного розписку на 2018 рік» Офісом великих платників податків ДФС прийнято наказ №796-о від 21.08.2018 року.
Згідно з наказом №796-о від 21.08.2018 року у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, введенням в дію нової структури та штатного розпису Офісу великих платників податків ДФС головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств торгівлі сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств виробничої сфери Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_1 за її заявою від 20.08.2018 року переведено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.
Розпорядженням від 20 листопада 2018 року № 98-р Офісу великих платників податків ДФС визнано таким, що втратило чинність з 28.11.2018 року розпорядження Офісу великих платників податків ДФС від 18.08.2017 р. №46-р в частині визначення робочого місця, зокрема, головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції - ОСОБА_1 .
Не погодившись із зміною визначеного робочого місця, ОСОБА_1 звернулась із заявою до голови президії центральної ради всеукраїнської професійної спілки працівників органів ДФС Кислиці О.І. , в якій зазначила про незгоду із зміною істотних умов праці.
06 грудня 2018 року відповідно до ст.ст. 7, 43 Закону України «Про державну службу» та п.3 ст. 29 КЗпП України Офісом великих платників ДФС прийнято розпорядження №106-р про скасування розпорядження Офісу великих платників податків ДФС від 20.11.2018 року №98-р «Про визначення робочого місця».
Згідно з абз.2 п.2 розпорядженням від 06.12.2018 р. №106-р визначено робоче місце працівникам, які виконують трудову функцію поза межами територіального розташування структурних підрозділів Офісу великих платників податків ДФС, ОСОБА_1 - головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків ДФС за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 36-б, на 60 календарних днів з дня ознайомлення з відповідним повідомленням про зміну істотних умов державної служби.
06 грудня 2018 року відповідачем складено повідомлення про зміну істотних умов державної служби, за яким ОСОБА_1 повідомлено про наступну зміну істотних умов державної служби по закінченню 60 календарних днів з моменту вручення, а саме: про зміну визначення робочого місця з адреси: м . Кривий Ріг, пр. Металургів, 36-б , на адресу: м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г (а.с.35).
До листа від 07.12.2018 р. за вих.№998/14/28-10-04-01-24 долучено копію розпорядження від 06.12.2018 р. №106-р та повідомлення про зміну істотних умов державної служби від 06.12.2018 р.
Листом від 16.01.2019 № 2168/10/28-10-04-02-24 Офіс великих платників податків ДФС просив позивача направити до Офісу ВПП ДФС повідомлення з оригіналом підпису про ознайомлення з розпорядженням від 06.12.2018 р. №106-р та повідомленням про зміну істотних умов державної служби від 06.12.2018 р.
Також, в листі Офісу ВПП ДФС від 07.12.2018 № 998/14/28-10-04-01-24 було зазначено про те, що профспілковою організацію було проінформовано Офіс ВПП ДФС щодо стану здоров`я ОСОБА_1 та з метою зменшення втрат до бюджету, визначення розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для підприємств, установ, суми нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат згідно з п.7 розділу 3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання Медико-соціальної експертизи», у зв`язку з чим позивачу було запропоновано надіслати до Офісу ВПП ДФС висновок МСЕК щодо групи інвалідності.
З розпорядженням від 06.12.2018 р. №106-р та з повідомленням про зміну істотних умов державної служби від 06.12.2018 року позивачка ознайомлена 18 січня 2019 року, зазначаючи про не згоду на відповідну зміну (а.с.33, 35).
Не погодившись з розпорядженням Офісу ВПП ДФС від 06.12.2018 р. № 106-р «Про визначення робочого місця», позивач 22.01.2019р. звернулась зі скаргою до голови Державної фіскальної служби України на підставі ст. 11 Закону «Про державну службу», долучивши довідку ЛКК КЗ «Криворізька міська лікарня №11» ДОР від 19.12.2017 р. №221/2106 та довідку депутата Карпівської сільської ради про знаходження на утриманні батьків похилого віку від 11.01.2019 р. (а.с.42-44).
Листом від 14.02.2019 за вих.№1059/О/99-99-04-02-02-14 Державна фіскальна служба України повідомила позивачу, що посада головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції, на яку її було переведено відповідно до заяви, не належить до номенклатури посад Голови ДФС, для вирішення питань, порушених у скарзі, необхідно звертатися до керівника Офісу ВПП ДФС.
В подальшому, відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 43 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 двічі (08.02.2019 р. та 13.02.2019 р.) було запропоновано рівнозначні посади старшого державного ревізора-інспектора в Офісі великих платників податків ДФС відповідно до її кваліфікації (в тому числі в територіальних управліннях Офісу великих платників податків ДФС).
11 березня 2019 року позивачка звернулась до голови ДФС України із заявою про звільнення (а.с.47), яку направлено поштовим відправленням (а.с.48-49).
У зв`язку з відмовою позивача від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці та на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, п. 6 ст. 83 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 було звільнено з 18.03.2019 року з посади головного державного ревізора - інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, про що прийнято наказ від 14.03.2019 року №274-о (а.с.22).
Підстава: повідомлення про зміну істотних умов державної служби від 06.12.2018 року, ст. 43 Закону України «Про державну службу» (а.с.22).
Від ознайомлення з наказом від 14.03.2019 року №274-о ОСОБА_1 відмовилась, про що складено акт від 15.03.2019 року.
Копію наказу про звільнення від 14.03.2019 року №274-о та попередження про обмеження використання службових повноважень чи службового становища направлено позивачу листом від 15.03.2019 року за вих.№293/28-10-04-02-24 Офіс великих платників податків ДФМ, яким також повідомлено про необхідність прибуття до Офісу великих платників податків ДФС за трудовою книжкою.
За особистою заявою позивача від 18 березня 2019 року листом від 22.03.2019 року за вих.№313/14/28-10-04-02-22 оригінал трудової книжки, копія наказу про звільнення, довідка про періоди роботи в Офісі ВПП ДФС, довідка про заробітну плату були надіслані рекомендованим поштовим відправленням позивачу.
Не погодившись з наказом про звільнення, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначається Законом України «Про державну службу» за №889-VІІІ від 10.12.2015 (далі по тексту - Закон №889-VІІІ).
За змістом частини 1 статті 3 Закону №889-VІІІ цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Державна служба здійснюється з дотриманням принципів, зокрема, верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; а також принципу стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів (пункти 1, 10 частини 1 статті 4 Закону №889-VІІІ).
Відповідно до частин 2 і 3 статті 5 Закону №889-VІІІ відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Державний службовець (заявник) має право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державних органів та їх посадових осіб, що перешкоджають реалізації прав, наданих йому цим Законом, до суду (частина 8 статті 11 Закону №889-VІІІ).
Частиною 1 статті 83 Закону №889 визначено, що державна служба припиняється: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону); 5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону); 6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону); 7) у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом; 8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України «Про очищення влади».
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади на підставі п. 6 ч.1 ст. 83 Закону України «Про державну службу», тобто у зв`язку з її відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.
Підпунктом 6 частини 1 статті 83 Закону №889 визначено, що державна служба припиняється у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов, процедура щодо якої врегульована статтею 43 цього Закону.
Згідно із частиною 3 статті 43 Закону №889 зміною істотних умов державної служби вважається зміна: 1) належності посади державної служби до певної категорії посад; 2) основних посадових обов`язків; 3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; 4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; 5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).
При цьому, про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.
У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.
Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.
Системний зв`язок абзацу 2 частини 4 статті 43 з пунктом 6 частини 1 статті 83 Закону №889-VІІІ свідчить, що у випадку коли державний службовець не згоден на зміну істотних умов державної служби (у разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби) і він подав заяву про відповідне звільнення, застосовуються дія пункту 6 частини 1 статті 83 Закону №889-VІІІ.
Як встановлено матеріалами справи, згідно з п. 1.3 розпорядження від 18.08.2017 року №46-р ОСОБА_1 - головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств торгівлі сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств виробничої сфери, як працівнику, який виконує трудову функцію поза межами територіального розташування Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, визначено робоче місце за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 36-б.
В подальшому, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та введенням в дію нової структури та штатного розпису Офісу великих платників податків ДФС (наказ від 01.08.2018 р. №1428) та за особистою заявою позивача її переведено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (наказ №796-о від 21.08.2018 року).
Отже, з 21.08.2018 року і до дня звільнення позивачка працювала на посаді головного державного-ревізора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.
Згідно із штатним розписом на 2018 рік (із змінами від 01.08.2018 р.) є таким, що введений до штату відділ податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції, яке відповідно до штатного розпису є структурним підрозділом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.
Згідно з розпорядженням Офісу великих платників податків ДФС від 06.12.2018 р. №106-р визначено робоче місце працівникам, які виконують трудову функцію поза межами територіального розташування структурних підрозділів Офісу великих платників податків ДФС, в тому числі робоче місце позивача за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 36-б, на 60 календарних днів з дня ознайомлення з відповідним повідомленням про зміну істотних умов державної служби.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 належним чином повідомлено про наступну зміну істотних умов державної служби по закінченню 60 календарних днів з моменту вручення, а саме: про зміну визначення робочого місця з адреси: м . Кривий Ріг, пр. Металургів, 36-б , на адресу: м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г. Копію розпорядження Офісу великих платників податків ДФС від 06.12.2018 р. №106-р та повідомлення про зміну істотних умов державної служби від 06.12.2018 р., окрім направлення їх поштовим відправленням (а.с.34), було вручено 18.01.2019 року (а.с.32-33,35).
Судом враховано, що позивачу неодноразово пропонувались вакантні посади відповідної до її кваліфікації в Офісі великих платників податків ДФС, в тому числі в територіальних управліннях Офісу великих платників податків ДФС.
Так, 08 лютого 2019 року позивачу запропоновано наступні вакантні посади в Дніпропетровському управлінні (м. Дніпро) Офісу великих платників податків ДФС відповідно до кваліфікації, а саме: посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств паливно-енергетичного комплексу та транспорту (на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника) та посаду головного державного ревізора-інспектора відділу аудиту Дніпропетровського управління.
Із запропонованими вакансіями позивач не погодилась, про що письмово зауважила відповідачу.
Згідно із службовою запискою від 13.02.2019 р. за вих.№9554/28-10-04-02-32 позивачу запропоновано розширений перелік вакантний посад відповідно до кваліфікації ОСОБА_1 в Офісі великих платників податків ДФС, в тому числі в усіх територіальних управліннях, зокрема в Дніпропетровському управлінні (м. Дніпро), а саме: посаду головного державного ревізора-інспектора відділу моніторингу доходів та обліково-звітних систем; посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств гірничої галузі та інших підприємств (на період відпустки для догляду за дитиною); посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств базових галузей економіки (на період відпустки для догляду за дитиною); посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств базових галузей економіки; посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств паливно-енергетичного комплексу та транспорту (на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника); посаду головного державного ревізора-інспектора відділу комплексного аналізу (на період відпустки для догляду за дитиною); посаду головного державного ревізора-інспектора відділу аудиту.
Втім, від запропонованих згідно із переліком вакантних посад позивач також відмовилась, про що свідчить відповідна відмітка від 14.02.2019 р.
Доводи позивача про те, що на її робочому місці за тією ж самою посадою та з тими самими посадовими обов`язками працює інша людина, судом не приймаються до уваги, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи.
Так, згідно із штатним розписом Офісу ВПП ДФС Управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції (місцезнаходження відділу: м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г) за період з 19.03.2019 по 15.07.2019, у відділі податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції наявні 8 (вісім) вакантних посад головного державного ревізора-інспектора.
Окрім того, згідно з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, у період з 28.11.2018 року по день звільнення ОСОБА_1 в Криворізькому відділі податкового супроводження підприємств Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС взагалі були відсутні вакансії.
Враховуючи вищевикладене, а також ті обставини, що позивачка за своєю особистою заявою була переведена на посаду головного державного інспектора-ревізора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків ДФС у зв`язку із змінами організації виробництва і праці, належним чином повідомлена про наступну зміну істотних умов державної служби, двічі відмовилась від запропонованих вакансій відповідно до її кваліфікації, та наявності заяви про звільнення, суд вважає, що порушень процедури звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч.1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» не було.
Відповідно до ч. 1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно ч. 2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, наказ Офісу великих платників податків ДФС № 274-о від 14.03.2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора-ревізора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків ДФС на підставі п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з її відмовою від проходження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, прийнятий відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто відповідає критеріям, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Згідно з ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст.241/246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 08 серпня 2019 року.

Суддя С.В. Ніколайчук