Справа № 826/16916/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бєлової Л.В. та Костюк Л.О.,

при секретарі - Кузик О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії із розрахунку 90% грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати позивачу пенсію з 1 травня 2016 року без обмежень (з урахуванням 90% грошового забезпечення);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сплатити різницю від недоплаченої пенсії з 01.06.2016 року по 01.10.2018 року із розрахунку 90% грошового забезпечення у розмірі 196809,43 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

02 серпня 2019 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 28565 представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого доводи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, так як позивачем протиправно зроблений перерахунок пенсії у розрахунку 70% грошового забезпечення, адже при призначенні пенсії (листопад 2005 року) ОСОБА_1 була встановлена вислуга пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення, крім того в апеляційній скарзі відповідачем невірно визначено суть заявлених позовних вимог та особливості їх застосування.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру із розрахунку 90% грошового забезпечення є протиправними, а позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції частково обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (надалі також - Закон №2262-ХІІ) з 26.11.2015 року перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років.

Позивачем зазначено, що згідно розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі N/А 6865 ОСОБА_1 перерахували пенсію і стали виплачувати її з розрахунку 70% грошового забезпечення.

Не погодившись з такою відповіддю, позивач звернувся із письмовою заявою до начальника головного управління Пенсійного фонду України в Києві, в якій просив перерахувати та виплачувати йому пенсію без обмежень її максимального розміру із розрахунку 90% грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу начальника Державної пенітенціарної служби 10338,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» №718.

Як вбачається з листа ГУ ПФУ в м. Києві від 09.10.2018 року №90537/02/В-7656, згідно з матеріалів пенсійної справи, розмір пенсії обчислено з грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу в розмірі 4316,00грн., визначеного постановою КМУ від 30.06.2005 р. №510 «Про оплату праці керівників державних органів», що втратила чинність в зв`язку з прийняттям постанови КМУ «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» від 19.10.2016 №718, у лютому 2017 року проведено перерахунок пенсії згідно з постановою КМУ від 19.10.2016 року №718 на підставі наданої уповноваженим органом довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними з 01.05.2016 року, з урахуванням посадового окладу 10338,00грн.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами другою та третьою ст.51 Закону України від 09.04.1992 р .№2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII) передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч.3 ст.63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону №2262-XII (в редакції, до внесення змін Законом України від 08.07.2011 р. №3668) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

У зазначену вище статтю, Законом України від 08.07.2011 року №3668 були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення. В подальшому Законом України від 27.03.2014 р. №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» обмежено максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення до 70% (набрали чинності 01.05.2014 р.).

При цьому, судом встановлено, що з листопада 2005 року пенсія позивачу встановлена та виплачувалась у розмірі 90% грошового забезпечення, що підтверджується, в тому числі розрахунком пенсії за вислугу років по пенсійній справі ОСОБА_1 (станом на 01.04.2016 року) та, власне, не заперечується відповідачем.

Суд зазначає, що ст.22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законами України від 08.07.2011 р. №3668 та від 27.03.2014 р. №1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав і свобод у вигляді призначення йому в 2005 році пенсії виходячи із 90% розміру грошового забезпечення.

Крім того, внесені зміни жодним чином не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, їх не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 90% грошового забезпечення.

Крім того, як вбачається із наявних в матеріалах справи розрахунків пенсії позивача, при виплаті пенсії, відповідачем було обмежено граничний розмір пенсії позивачу, як військовослужбовцю, відповідно до Закону України від 24 грудня 2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №911-VIII).

Цим Законом були внесені зміни до Закону України від 8 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), відповідно до яких максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону № 2262-ХІІ зі змінами, а саме, серед іншого, перше речення частини сьомої статті 43, згідно з якими «максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність». Зокрема, Конституційний суд зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до норм чинного законодавства рішення Конституційного суду України є обов`язковим до виконання на всій території України, остаточним та не може бути оскарженим. Положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом рішення (а саме з 20.12.2016 року).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає протиправним обмеження позивачу пенсії граничним розміром з 20.12.2016 року.

Варто зазначити, що необґрунтованими є посилання відповідача на рішення Верховного Суду від 12.03.2018 року у зразковій справі № 802/2196/17-а, оскільки предмети позову у даних справах є різними. Так, як зазначено самим відповідачем, висновки, викладені у зразковій справі № 802/21986/17-а повинні бути застосовані судами у справах, предметом позову в яких є зобов`язання відповідача виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України довідку про розмір грошового забезпечення, що не є предметом позову в даній справі.

Разом з тим, колегія суддів вважає неправомірним, зазначення судом першої інстанції у резолютивній частині судового рішення суми, що підлягає доплаті позивачу, з огляду на те, що визначення розміру пенсії, що підлягає перерахунку повинен бути здійснений органом Пенсійного фонду України на підставі матеріалів пенсійної справи та є власне, дискреційними повноваженнями відповідача, окрім того, в мотивувальній частині судового рішення відсутній розрахунок такої доплати, а тому є незрозумілим, з чого саме виходив суд першої інстанції при постановлені оскаржуваного рішення.

Інші доводи контролюючого органу не спростовують доводів позивача у даній справі та висновків, викладених в рішенні суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано оцінку дослідженим доказам, проте із помилковим застосуванням норм матеріального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 90% грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 20 грудня 2016 року без обмежень (з урахуванням 90% грошового забезпечення).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити різницю від недоплаченої ОСОБА_1 пенсії з 20.12.2016 року по 01.10.2018 року із розрахунку 90% грошового забезпечення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Судді: Л.В.Бєлова

Л.О.Костюк

Повний текст виготовлено 06 серпня 2019 року.