Справа № 200/6693/19-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 р. Справа№200/6693/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., при секретарі Мурашко Д.О., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Ярової С.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Караван - Сарай до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Караван - Сарай (ідентифікаційний код 39535218, 84306, м.Краматорськ, вул.Олекси Тихого, будинок 1 а) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області (ідентифікаційний код 39406028, 87526, Донецька область, м.Маріполь, вул.130-ї Таганрозької дивізій, буд. 114) про скасування наказу від 24.04.2019 №751 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Караван - Сарай. Позов вмотивовано тим, що на письмовий запит відповідача товариством надана повна інформація та документальне підтвердження формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ Параллель-М ЛТД. Підстави для призначення перевірки визначені в п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України відсутні.

24 травня 2019 року ухвалою суду відмовлено у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Караван - Сарай про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу від 24.04.2019 №751 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Караван-Сарай».

28 травня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

05 червня 2019 року, 25 червня 2019 року ухвалами суду відкладено розгляд справи до 25 червня 2019 року та 29 липня 2019 року відповідно.

12 червня 2019 року відповідачем надано відзив, в якому зазначено, що у зв`язку із наданням неповної відповіді на запит контролюючого органу щодо взаємовідносин з ТОВ «Параллель-М ЛТД», згідно п.78.1.4 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, прийнято рішення про проведення перевірки та видано відповідний наказ. Вважає цей наказ таким, що винесений в межах повноважень. Просить відмовити у задоволені позовних вимог.

25 червня 2019 року відповідачем надані додаткові пояснення, в яких зазначено, що на запит контролюючого органу щодо взаємовідносин з ТОВ «Параллель-М ЛТД» позивачем не надано: регістри бухгалтерського обліку щодо оприбуткування талонів скріпленого газу, регістри бухгалтерського обліку по рахунку 203 із субрахунками, інформацію щодо наявності транспортних засобів, акти приймання-передачі талонів, подорожних листів, трудові угоди найманих працівників, які використовували скраплений газ, чеки РРО, тощо.

25 червня 2019 року позивачем надана відповідь на відзив в якій зазначено, що запит на інформацію не містив чіткого переліку документів, які потрібно надати. Вважає, що підприємство не повинно було надавати жодного документа, зазначеного в запиті. Достовірність формування та внесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Параллель-М ЛТД» вже перевірялось під час реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі і відсутність блокування реєстрації, свідчить про відсутність порушень з боку позивача.

29 липня 2019 року відповідачем надані пояснення, в яких зазначено, що за результатом перевірки складено акт, в якому зафіксовані виявлені порушення та складено податкове повідомлення-рішення, яким визначено грошове зобов`язання. Зазначає, що наказ не є юридично значимим для товариства, при цьому, позивач скористався своїм правом та оскаржує податкове-повідомлення рішення у справі №200/8566/19. Просить врахувати позицію Верховного Суду викладену у судових рішеннях по справах №812/602/17, №1570/7156/12 та відмовити у задоволені позовних вимог.

29 липня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29 липня 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Караван-Сарай» (ідентифікаційний код 39535218) зареєстровано як юридична особа 08.12.2014.

24 квітня 2019 року посадовою особою контролюючого органу прийнятий наказ № 751 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Караван-Сарай» з 10 травня 2019 року тривалістю десять робочих днів.

10 травня 2019 року та 11 травня 2019 року, під час здійснення перевірки ТОВ «Караван-Сарай», перевіряючими надані запити №38102/10/05-99-14-13 та №38723/10/05-9-14-13 відповідно про надання документів по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Параллель-М ЛТД».

22 травня 2019 року Наказом №953 продовжено строк проведення документальної позапланової виїзної перевірки з 23 травня 2019 року тривалістю п`ять робочих днів.

22 травня 2019 року ТОВ «Караван-Сарай» до ГУ ДФС у Донецькій області листом №70 додатково надані накладні, що відносяться до предмету перевірки. Просив їх врахувати.

27 травня 2019 року та 29 травня 2019 року листами №75 та №78 ТОВ «Караван-Сарай» було відмовлено у наданні додаткових документів для проведення перевірки, оскільки вважає, що для перевірки надані усі необхідні документи.

05 червня 2019 року па підставі вказаного наказу за результатом документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Караван-Сарай» складено акт №558/05-99-14-13-39535218, яким встановлено порушення п.44.1, п.44.2, п.44.3 ст. 44, п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України в частині незабезпечення первинних документів, та п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого завищено податковий кредит на суму 138999 грн. та заниження податку на додану вартість у сумі 1389990 грн.

26 червня 2019 року за результатами проведеної перевірки та на підставі висновків акта відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення:

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1737487,50 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржується в судовому порядку в Донецькому окружному адміністративному суді у справі №200/8566/19.

Так, згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. При цьому, ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Згідно позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 24.12.2010 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Відтак, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп в справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

В пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Таким чином, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання, а отже, задоволення позову в цій частині не може призвести до відновлення порушених прав платника податків. А за результатами реалізації прав, що випливають із вказаного наказу, контролюючим органом складено не лише акт перевірки, а й прийнято податкове повідомлення-рішення.

Суд зауважує, що контролюючим органом фактично була реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, у зв`язку з чим оспорюваний наказ не є таким, що порушує права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, а відтак, задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки, по-перше, такий наказ відповідача не є юридично значимим для позивача, по-друге, після проведення перевірки права платника податків можуть порушувати лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки у відповідності до пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 березня 2019 року по справі № 804/587/18 (К/9901/68168/18) (номер рішення в реєстрі 80481649).

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Керуючись статтями Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Караван - Сарай (ідентифікаційний код 39535218, 84306, м.Краматорськ, вул.Олекси Тихого, будинок 1 а) до Головного управління ДФС у Донецькій області (ідентифікаційний код 39406028, 87526, Донецька область, м.Маріполь, вул.130-ї Таганрозької дивізій, буд. 114) про скасування наказу від 24.04.2019 №751 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Караван - Сарай відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні. Повний текст рішення складено 01 серпня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош