Справа № 640/6977/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

01 серпня 2019 року № 640/6977/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
доМіністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з позовом до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС (01001, м. Київ, вулиця Городецького,13, ), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення ВП№58234429 від 14.03.2019;

- визнати протиправним дії Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС щодо закінчення ВП №58234429 протиправними та передчасними.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58234429, оскільки вимоги виконавчого листа, виданого за результатами розгляду адміністративної справи №826/6254/18 не виконано боржником у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2019 року від відповідача витребувано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №58234429.

На виконання вимог ухвали суду від 14.06.2019 року, відповідачем засобами поштового зв`язку було надіслано на адресу суду копії матеріалів виконавчого провадження ВП №58234429 (вх. від 24.07.2019).

Відзив на позовну заяву у встановлені судом строки відповідачем суду не надано.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2018 року №826/6254/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Київського міського військового комісаріату задоволено частково.

Рішення суду набрало законної сили 03.12.2018 року.

На виконання рішення в адміністративній справі №826/6254/18, Окружним адміністративним судом міста Києва 08.01.2019 року було видано виконавчі листи, одним з яких, зобов`язано Міністерство оборони України, розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності IІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби військовому резерві» та статей 16-16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленого законом, з урахуванням висновків суду.

21.01.2019 року (вх. від 25.01.2019 року) позивач звернувся до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа від 08.01.2019 року №826/6254/18, де позивача зазначено стягувачем.

Постановами головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Романа Григоровича від 30.01.2019 року відкрито виконавче провадження ВП №58234429 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 08.01.2019 року по справі №826/6254/18 та стягнуто з Міністерства оборони України виконавчий збір.

25.02.2019 року за вх. №5167-26-19 від Міністерства оборони України до відповідача надійшла заява про закінчення виконавчого провадження ВП №58234429 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення.

До вказаної заяви було додано витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №3 від 11.01.2019 року, в якому зазначено наступне:

«На виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.09.2018 за справою №826/6254/18 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018: відмовити в призначенні одноразової грошової допомоги громадянину ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), якого 08.05.1987 звільнено зі строкової військової служби, у зв`язку з встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія АВ № 0643396 від 24.01.2017).

Згідно з пунктом 6 частини 2 етапі 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та підпунктом 3 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби.

ОСОБА_1 інвалідність встановлено понад 3-місячний термін. Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 26.06.2018 справа №750/5074/17 (адміністративне провадження № К/9901/44751/18)».

Так, за результатами розгляду поданої Міністерством оборони України заяви від 25.02.2019 року, відповідачем було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.03.2019 року ВП №58234429, якою встановлено, що рішення виконано боржником добровільно до відкриття виконавчого провадження, оскільки відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №3 від 11.01.2019 року, розглянуто питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Позивач, вважаючи протиправною постанову відповідача від 14.03.2019 року ВП №58234429 про закінчення виконавчого провадження, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним Законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.03.2019 ВП №58234429 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України зробив висновок про виконання рішення боржником, зазначивши, що відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №3 від 11.01.2019 року, розглянуто питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Суд наголошує, що в пунктом 5 резолютивної частини рішення від 13.09.2018 року по справі №826/6254/18 (відповідно до якого було видано виконавчий лист. на підставі якого відкрито ВП №58234429) судом зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків суду.
Разом з тим, у мотивувальній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2018 року по справі №826/6254/18, суд встановив, що ОСОБА_1 є тією особою, якій необхідно здійснити виплату одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності.

Рішення Окружного адміністративного суду мста Києва від 13.09.2018 року по справі №826/6254/18 залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 року, а отже набрало законної сили згідно з приписами КАС України - 03.12.2018 року.

Частинами 2, 3 статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Поряд з цим, Міністерство оборони України на засіданні комісії від 11.01.2019 року відмовило ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги.

Суд не вдається до вирішення питання щодо правомірності відмови Міністерства оборони України на засіданні комісії від 11.01.2019 у призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги та не надає оцінку таким діям Міністерства, оскільки питання правомірності такого рішення виходить за межі розгляду даної справи, проте зазначає, що з наведеного вбачаються підстави вважати, що Міністерством оборони України було не в повному обсязі виконано рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Таким чином, з метою перевірки наявності підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», що мало місце у спірних правовідносинах, необхідним є з`ясування факту повного виконання рішення суду.

Як вбачається зі змісту виконавчого листа, Міністерство оборони України було зобов`язано вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків суду, проте, матеріали справи свідчать, що Міністерством не було взято до уваги висновки суду, викладені в рішенні від 13.09.2018 року по справі №826/6254/18, а державною виконавчою службою в даному випадку не було з`ясовано факт повного виконання рішення суду.

Дослідивши встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що рішення суду в адміністративній справі №826/6254/18 не виконано в повному обсязі, а тому дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №58234429 є протиправними, а оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним дії Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС щодо закінчення ВП №58234429.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення ВП№58234429 від 14.03.2019.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому частиною першою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому статтями 292, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII).

Суддя Н.Г. Вєкуа