Справа № 825/2/13-а
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2/13-а Головуючий у І інстанції - Бородавкіна С.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Земляної Г.В., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство "Чернігів Вторчормет" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення Відповідача від 26.12.2012 року № та № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідачем неправомірно, з порушенням вимог чинного податкового законодавства, винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач наполягав на тому, що здійснені між ним та контрагентом ПП «Орієнс» господарські операції є реальними, підтвердженими всіма необхідними, оформленими у відповідності до вимог чинного законодавства, первинними документами бухгалтерського обліку. На час здійснення правочину ПП «Орієнс» не було ліквідовано, мало свідоцтво платника ПДВ. Всі поставки металобрухту на приймальні пункти оформлено актами приймання металобрухту, що є спеціалізованим первинним документом для обліку металобрухту відповідно до Закону України «Про металобрухт». Крім того, отриманий металобрухт Позивачем використано у власній господарській діяльності, а саме: перероблено та реалізовано металургійним підприємствам. За реалізований товар ПАТ «Чернігів Вторчормет» отримано кошти та сформовано валовий дохід і сплачено податки до бюджету.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2013 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року залишено постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2013 року без змін.

Постановою Верхового Суду від 20 листопада 2018 року касаційну скаргу Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області задоволено частково. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року у справі № 825/2/13-а скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Чернігів Вторчормет" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Позивач зазначає, що документи первинного бухгалтерського обліку підтверджують відповідність вчинених Позивачем господарських операцій з придбання та реалізації металобрухту змісту, відображеному в укладених договорах, підтверджують реальність господарських операцій, фактичне придбання товару - металобрухту, їх відображення в бухгалтерському обліку, рух активів, зміну зобов`язань та власного капіталу Позивача, а також отримання Позивачем прибутку за наслідком зазначених господарських операцій. Позивач вважає, що матеріалами справи доведено, що товар, придбаний позивачем у ПП «Орієнс», у повному обсязі був перероблений Позивачем та проданий через ПАТ «Укрвторчормет» на металургійні комбінати України, що підтверджується відповідними документами. В матеріалах справи наявні всі первинні бухгалтерські та розрахункові документи, які підтверджують здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Орієнс» впродовж жовтня-грудня 2010 року, а також витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджує місцезнаходження ПП "Орієнс". Тому Позивач вважає, що матеріалами справи доведена правомірність включення Позивачем до складу валових витрат суму коштів у розмірі 5 322 545,00 грн., а тому немає підстав для збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємства на суму 1 330 636,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 332 659,00 грн.; до складу податкового кредиту з податку на додану вартість суму коштів у розмірі 6 387 053,50 грн., а тому немає підстав для збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 523 423,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 130 857,00 грн.

Відповідачем подано пояснення на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Чернігів Вторчормет» зареєстровано в якості юридичної особи з 13.06.1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 583160 (том 1 а.с. 59).

Також, Позивач є платником податку на додану вартість та свою діяльність здійснює на підставі статуту (том 1 а.с. 62-88).

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ серії АА № 605752 видами діяльності Позивача за КВЕД-2010: 38.32 відновлення відсортованих відходів, 38.31 демонтаж (розбивання) машин і устаткування, 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.77 оптова торгівля відходами та брухтом, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (том 1 а.с. 60).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлення на перевірку від 23.11.2012 року № 3459 та відповідно до наказу від 23.11.2012 року № 3488, керуючись пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, посадовими особами контролюючого органу, проведено у період з 23.11.2012 року по 29.11.2012 року документальну виїзну позапланову перевірку ПАТ «Чернігів Вторчормет» з питань достовірності, повноти нарахування податку на додану вартість по податкових деклараціях з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2010 року при проведенні господарських взаємовідносин з ПП «Орієнс» та у податковій звітності з податку на прибуток за звітні періоди.

За результатами перевірки складено акт від 03.12.2012 року № 2612/22/00193178 (том 1 а.с. 15-30), яким встановлені порушення ПАТ «Чернігів Вторчормет» податкового законодавства, зокрема:

- пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», у результаті чого ПАТ «Чернігів Вторчормет» занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 1 064 509,00 грн.;

- п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 330 636,00 грн.

Не погоджуючись із обставинами, викладеними в акті перевірки, позивач направив відповідачу заперечення від 07.12.2012 року № 454 (том 1 а.с. 31-36), за результатами розгляду яких відповідач надав відповідь від 21.12.2012 №13782/10/22-214 (том 1 а.с. 37-38), відповідно до якої висновок акту викладено в новій редакції, та зазначено про порушення ПАТ «Чернігів Вторчормет»:

- пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», у результаті чого ПАТ «Чернігів Вторчормет» занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 523 423,00 грн. (у т.ч. по декларації за жовтень 2010 року на суму 11 142,00 грн., за листопад 2010 року на 74 014,00 грн., за грудень 2010 року на 438 267,00 грн.);

- п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 330 636,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ в м. Чернігові винесено ПАТ «Чернігів Вторчормет» податкові повідомлення-рішення (том 1 а.с. 13, 14):

- № від 26.12.2012 року, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 523 423,00 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 130 857,00 грн., всього на суму 654 280,00 грн.;

- № від 26.12.2012 року, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства на суму 1 330 636,00 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 332659,00 грн., всього на суму 1663295,00 грн.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у перевіряємий період ПАТ «Чернігів Вторчормет» мало господарські відносини з ПП «Орієнс».

Так, 01.10.2010 року між Позивачем (покупець) та ПП «Орієнс» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів № 51 та додаткові угоди до нього (том 1 а.с. 39-40; том 7 а.с. 158-207), відповідно до умов якого продавець зобов`язується продати та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити брухт та відходи чорних металів згідно ДСТУ 4121-2002.

Відповідно до п. 2.2. вказаного договору, продавець постачає товар за свій рахунок на умовах «склад покупця» у пункти поставки, вказані в додаткових угодах. Приймання товару від продавця здійснюється покупцем шляхом оформлення актів приймання металів чорних (вторинних).

За приписами п. 2.4. вказаного договору, право власності на товар від продавця до покупця переходить з моменту прийняття товару, що оформлюється актами приймання металів чорних (вторинних) на території дільниць (цехів) покупця, що зазначені в додатковій угоді до договору.

Ціни на товар є договірними та узгоджуються у додаткових угодах, що є невід`ємною частиною цього договору. Оплата за товар проводиться покупцем за цінами, що діють на момент здачі товару платіжними дорученнями, на підставі актів приймання металів чорних (вторинних). Розрахунки за товар можуть проводитись шляхом попередньої оплати (пункти 3.1, 3.3, 3.4 Договору).

Згідно із пунктом 1.3 договору продавцем надано покупцю копію свідоцтва про державну реєстрацію, копію свідоцтва платника податку на додану вартість, копію довідки про включення до ЄДРПОУ (том 1 а.с. 41-43).

Відповідно до п. 3.3. договору № 51 від 01.10.2010 року, в редакції додаткової угоди від 10.10.2010 року, оплата за товар проводиться покупцем за цінами, що діють на момент здачі товару платіжними дорученнями на підставі актів приймання металів чорних (вторинних). Сторони до 5-го числа місяця, наступного за звітним, на підставі даних актів приймання металів чорних (вторинних) складають зведену видаткову/прибуткову накладну, а продавець - зведену податкову накладну. При складанні зведених видаткових/прибуткових накладних та зведених податкових накладних зазначається середня ціна по кожному виду брухту, яка розраховується на підставі цін відповідного виду брухту, що діяли впродовж звітного періоду в пунктах поставки та вказані пактах приймання металів чорних (вторинних).

Таким чином, наприкінці поточного місяця загальна кількість товару, отримана від постачальника на підставі приймальних актів, підсумовувалась і виписувалась одна видаткова накладна за місяць, кількість товару у якій відповідала кількості товару у сумі всіх приймальних актів.

На виконання умов договору ПП «Орієнс» передало ПАТ «Чернігів Вторчормет» за період з жовтня по грудень 2010 року товар (металобрухт) на загальну суму 6 387 053,50 грн., у тому числі ПДВ 1 064 508,91 грн.

На підтвердження здійснення вказаної господарської операції позивачем було надано суду такі первинні документи бухгалтерського обліку: видаткові накладні від 31.10.2010 року № 10292 на суму 1 759 582,14 грн. (з ПДВ), від 30.11.2010 року № 113003 на суму 3 100 466,60 грн. (з ПДВ), від 31.12.2010 року на суму 1 527 004,52 грн. (з ПДВ) (том 1 а.с. 55-57); акти приймання металів чорних (вторинних) за жовтень-грудень 2010 року (том 1 а.с. 89-250; том 2 а.с. 1-250; том 3 а.с. 1-250; том 4 а.с. 1-250; том 5 а.с. 1-250; том 6 а.с. 1-250; том 7 а.с. 1-15); банківські виписки (том 1 а.с. 44-51); податкові накладні від 29.10.2010 року № 10292, від 30.11.2010 року № 113003, від 31.12.2010 року № 123104 (том 1 а.с. 52-54).

Вказані акти приймання чорних металів фіксувалися позивачем у внутрішньому документі бухгалтерського обліку - «вагова книга» (том 7 а.с. 60-147), і складалися протягом місяця окремо по кожній виробничій дільниці. Надходження товару відображалось у журналі-ордері по рахунку 201 «Сировина і матеріали» (том 7 а.с. 148-150), у якому вказується надходження товару по кількості і його загальній вартості. Реалізація товару (відвантаження) відображалась ПАТ «Чернігів Вторчормет» по кількості і його загальній вартості у оборотно-сальдових відомостях по рахунку 261 «готова продукція» (том 7 а.с. 151-153).

Також, судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Чернігів Вторчормет» закуповує металобрухт у постачальників, переробляє його та продає на металургійні комбінати через ЗАТ «Укрвточормет».

Так, між ЗАТ «Укрвторчормет» (покупець) та ПАТ «Чернігів Вторчормет» (постачальник) 25.10.2007 року було укладено договір № ТР-166, з додатковим угодами, (том 7 а.с. 208-240), відповідно до умов якого, Позивач зобов`язався здійснювати поставку металобрухту на адресу металургійних комбінатів, передачу товару від позивача до ПАТ «Укрвторчормет», з подальшою поставкою на металургійні комбінати. Грошові кошти за товар, відвантажений на адресу металургійних комбінатів, «Укрвточормет» перерахувало позивачеві, що підтверджується банківськими виписками.

Відправка товару на металургійні комбінати здійснюється залізничним транспортом, у зв`язку з чим позивачем 19.02.2007 року було укладено договір із Державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця» про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 7325426 (том 9 а.с. 2); договір про подачу та забирання вагонів при станції Чернігів-Північний Південно-Західної залізниці від 11.12.2009 року № 813 ( том 9 а.с. 5-6); договір про подачу та забирання вагонів при станції Ніжин Південно-Західної залізниці від 15.12.2009 року № 1307 (том 9 а.с. 7-8); договір про подачу та забирання вагонів при станції Новгород-Сіверський Південно-Західної залізниці від 14.12.2010 року № 2662 (том 9 а.с 9-10.); договір про подачу та забирання вагонів при станції Бахмач Південно-Західної залізниці від 15.07.2007 року № 2253 ( том 9 а.с. 11-12); договір про подачу та забирання вагонів при станції Прилуки Південно-Західної залізниці від 13.11.2006 року ( том 9 а.с.13).

На підтвердження відвантаження брухту на металургійні комбінати ПАТ «Чернігів Вторчормет» надано квитанції про приймання вантажу (том 7 а.с. 241-250; том 8 а.с. 1-67), приймальні акти металургійного комбінату (спеціалізована форма № 69), видаткові накладні ЗАТ «Укрвторчормет», банківські виписки (том 8 а.с. 68-250).

На переконання Позивача, зазначеними первинними документами підтверджується реальність здійснення господарської операції з ПП «Орієнс», тому вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, ПАТ «Чернігів Вторчормет» звернулось до суду першої інстанції з відповідним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між ПАТ «Чернігів Вторчормет» та ПП «Орієнс», хто персонально брав у цьому участь, якими засобами здійснювалось транспортування товару від контрагента до кількох належних позивачу дільниць одночасно, протягом жовтня-грудня 2010 року. Суд першої інстанції дійшов висновку, що у ПП «Орієнс» відсутні трудові, матеріальні та технічні ресурси, необхідні для поставки Позивачу металобрухту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за приписами статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат мають відображатися в бухгалтерському обліку. При цьому, на підтвердження правомірності формування валових витрат та включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту необхідні надати документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зокрема: документи, що підтверджують факт отримання товару від іншої особи та документи, що підтверджують зв`язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

При цьому, відповідно до пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв`язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно із підпунктом 11.2.1 пункту 11.2 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Законом України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7 статті 1 Закону).

Відповідно до підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об`єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно із підпунктом 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов`язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

За приписами підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 вищенаведеного Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально здійснені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені контролюючим органом у зв`язку з тим, що у ПП «Орієнс» відсутні необхідні матеріально-технічні та людські ресурси для здійснення господарської операції.

Судом першої інстанції на виконання постанови Верховного Суду від 20 листопада 2018 року та з метою з`ясування всіх обставин, у якості свідків було викликано гр.гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які у 2010 році працювали на дільницях прийому металобрухту , для дачі свідчень щодо підтвердження поставки ПП «Орієнс» придбаного позивачем товару(том 10 а.с. 104-115).

Так, судом першої інстанції встановлено, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які у спірний період займали посади начальників Менської та Чернігівської дільниць відповідно; також вказані свідки зазначили, що назву ПП «Орієнс» пам`ятають під час отримання ними металобрухту у жовтні-грудні 2010 року. Однак, коли саме відбувались поставки, якими машинами (моделі), хто був водієм та інше зазначити не змогли, оскільки за день на дільницю заїжджала велика кількість машин постачальників; акти приймання металів чорних (вторинних) передавались їм постачальником частково заповненими (вид і ціна товару вже були проставлені), а свідки лише засвідчували акти своїми підписами та печаткою ПАТ «Чернігів Вторчормет».

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зазначили, що вони фактично здійснювали лише перевірку якості і виду металобрухту, акти заповнювали начальники.

Також, судом першої інстанції було витребувано та досліджено матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 30.08.2013 року за № 0000118, зокрема, протоколи допиту свідків від 30.09.2013 року, від 08.10.2013 року та від 25.10.2013 року (том 10 а.с. 64-79), із яких установлено таке.

На момент укладення договору купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів від 01.10.2010 року № 51, директором ПП «Орієнс» був ОСОБА_5 (том 1 а.с. 39), що підтверджується матеріалами справи.

Так, допитаний в рамках кримінального провадження гр. ОСОБА_5 зазначив, що він є директором ПП «Орієнс» із жовтня 2010 року, та придбав вказане товариство у жовтні 2010 року з метою здійснення господарської діяльності. Згідно штатного розпису, на ПП «Орієнс» працює дві людини (директор та заступник). Щодо відносин із ПАТ «Чернігів Вторчормет» пояснив, що ПП «Орієнс» мало фінансово-господарські взаєморозрахунки із вказаним підприємством у період 2012 року.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол допиту свідка є джерелом доказів, у розумінні статті 94 КАС України яке підлягає обов`язковій оцінці судом у сукупності, разом з іншими доказами, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (стаття 90 КАС України).

Колегія суддів не погоджується з доводом апеляційної скарги, що оцінка протоколу судом першої інстанції як джерела доказу є безпідставною, оскільки він має бути оцінений, з точки зору його належності (відношення до обставин справа), допустимості (отримання уповноваженими суб`єктами у спосіб та у порядку, встановлений законом), достовірності (відповідності фактам об`єктивної дійсності).

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2018 року у справі № 826/2822/15 (№ К/9901/5795/18) та від 02 жовтня 2018 року у справі № 826/6146/16 (№ К/9901/57852/18).

Таким чином, наданими директором ПП «Орієнс» свідченнями не підтверджується факт господарських взаємовідносин із ПАТ «Чернігів Вторчормет» протягом жовтня-грудня 2010 року і факт наявності у вказаного контрагента людських та інших ресурсів.

Крім того, ОСОБА_5 придбав підприємство тільки в жовтні 2010 року і вже 01.10.2010 року уклав з Позивачем угоду купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів.

Разом з цим, контролюючий орган вказує на те, що згідно бази даних Бест звіт, ПП «Орієнс» не використовувало у своїй діяльності офісні, виробничі, торгівельні, складські приміщення тощо). Амортизаційні відрахування, витрати на поліпшення основних фондів не здійснювались, що свідчить про відсутність основних засобів на підприємстві.

Також, ПП «Орієнс» не сплачувався збір за забруднення навколишнього середовища та податок з власників транспортних засобів за 2010 рік, що вказує на відсутність автомобільного чи іншого транспорту. Згідно з наданої Управлінням земельними ресурсами Луганської області інформації у ПП «Орієнс» відсутні земельні ділянки.

Відповідно до листа МКП БТІ у власності ПП «Орієнс» відсутнє нерухоме майно.

Також, ГВПМ СДПІ у м. Луганську здійсненні заходи щодо наявності та використання земельних ділянок у господарської діяльності ПП «Орієнс» та перевіркою даного факту встановлено, що вказаний контрагент на майданчиках (згідно переліку) ніколи не знаходився та не знаходиться.

Разом з цим, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між ПАТ «Чернігів Вторчормет» та ПП «Орієнс», хто персонально брав у цьому участь, якими засобами здійснювалось транспортування товару від контрагента до кількох належних позивачу дільниць одночасно, протягом жовтня-грудня 2010 року.

Також, виявилось неможливим встановити фактичний альтернативний рух активу в порівнянні із задекларованим, у зв`язку із спливом значного часу після здійснення купівлі-продажу металобрухту (жовтень-грудень 2010 року).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вищевстановлені обставини підтверджують фактичну неможливість ПП «Орієнс» здійснити поставку металобрухту ПАТ «Чернігів Вторчормет», оскільки у ПП «Орієнс» відсутні трудові, матеріальні та технічні ресурси, необхідні для поставки Позивачу металобрухту.

Крім того, Позивача у суді першої інстанції підтвердив, що машини ПП «Орієнс» одночасно протягом дня мали приїжджати на декілька площадок ПАТ «Чернігів Вторчормет», які знаходились у різних районах Чернігівської області, що в силу наданих директором контрагента пояснень є неможливим, так як на підприємстві працювало лише дві особи та відсутні матеріально-технічні ресурси. Фактів щодо залучення ПП «Орієнс» до перевезення товару інших суб`єктів господарювання встановлено не було.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 серпня 2018 року (справа № 812/1554/15) зазначене свідчить про безтоварний характер господарської операції, а відтак, наявність правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою первинних документів, та наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, не свідчить про фактичне здійснення господарської операції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що подані Позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не підтверджують факт реального руху активів по всьому ланцюгу учасників схеми, та не є достатніми доказами фактичного виконання операцій між ПАТ «Чернігів Вторчормет» та ПП «Орієнс». Наведене свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку ПАТ «Чернігів Вторчормет».

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Позивач не довів правомірність формування податкового кредиту та валових витрат щодо операцій з ПП «Орієнс» у жовтні-грудні 2010 року, а тому у задоволенні позовних вимог ПАТ «Чернігів Вторчормет» необхідно відмовити.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет", викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет" залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Г.В. Земляна

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 06.08.2019 року.