Справа № 640/9248/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9248/19 Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування наказу і припису,-

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій" звернулось до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 22.04.2019 № 186 про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва: "Будівництво житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення та підземними паркінгами на вул. Сагайдака Степана, 101, у Дніпровському районі м. Києва", щодо дотримання суб`єктом містобудування: Замовником - ПрАТ "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій" та Генеральним підрядником - ТОВ "Будівельна компанія "Міськбудінвест", вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- визнати протиправним та скасувати припис від 14.05.2019 головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Капустіна В.О. відносно ПрАТ "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій" про зупинення підготовчих та будівельних робіт на будівельному об`єкті по вул. Сагайдака (Маланюка ), 101 у м. Києві .

Також позивачем подано до суду заяву про вжиття забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії припису від 14.05.2019 головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю органу державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Капустіна В.О. відносно ПрАТ "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій" про зупинення підготовчих та будівельних робіт на будівельному об`єкті по вул. Сагайдака ( Маланюка ), 101, у м. Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року в задоволенні заяви про забезпеч печення позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Приватне акціонерне товариство "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій" подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 р. та зупинити дію припису від 14.05.2019.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що застосування припису про зупинення будівельних робіт до вирішення справи по суті призведе до настання незворотних негативних наслідків.

У відзиві на апеляційну скаргу Державна архітектурно-будівельна інспекція України зазначає, що суд першої інстанції повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи і виніс оскаржувану ухвалу, надавши обґрунтовану оцінку всім аргументам наданих позивачем, у зв`язку з наведеним просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій" залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

У відповіді на відзив Приватне акціонерне товариство "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій" зазначає, що відзив є безпідставним та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття рішення у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Проте, зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Посилання апелянта на те, що припис про зупинення будівельних робіт до вирішення справи по суті призведе до настання незворотних негативних наслідків: руйнування конструкції будівлі, значних збитків, втрату трудового колективу та невиконання зобов`язань перед інвесторами, колегія суддів вважає передчасним, оскільки належних та допустимих доказів в обґрунтування наведеного, позивачем суду не надано.

Отже, доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду заявником не надані, як і не надані останнім будь-які докази на підтвердження обставин, вказаних у заяві про забезпечення позову.

Разом з тим, враховуючи доводи сторони позивача з питання забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що з наявних матеріалів справи не встановлено підстав, які б свідчили про те, що невжиття судом таких заходів створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду даної справи.

Таким чином, дослідивши встановленні обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи апелянта, колегія суддів вважає, що ним не доведено наявності будь-яких фактів, які б могли слугувати правовими підставами для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову відповідно до положень ст. 150 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову та вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій" залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 05.08.2019 року.