Справа № 420/4101/19
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4101/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Прохоровська, буд. 3; ) про визнання протиправним та скасування рішення № 2780 від 22.02.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якій позивач просить:

визнати протиправними та скасувати рішення Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 2780 від 22.02.2019 р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

зобов`язати Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 01.10.1999 р. по 30.10.2018 р. в КУ «Міська клінічна лікарня № 11» на посаді молодшої медсестри рентгенкабінету;

зобов`язати Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з 31.10.2018 р.;

зобов`язати Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі за рахунок бюджетних асигнувань відшкодувати позивачу судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Ухвалою від 10.07.2019 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами; у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.11.2018р. вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, однак рішенням № 2780 від 22.02.2019 р. їй відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2. Позивач вважає зазначене рішення протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист. Згідно тексту оскаржуваного рішення єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 зазначено відсутність штатного розпису рентгендіагностичного відділення. Згідно записів у трудовій книжці позивач у період з 01.10.1999 р. по 30.10.2018 р. працювала в КУ «Міська клінічна лікарня № 11» на посаді молодшої медсестри рентгенкабінету приймального відділення із шкідливими умовами праці, тобто безпосередньо обслуговувала хворих. За результатами атестації робочих місць зазначену посаду віднесено до переліку посад за Списком № 2, що, на думку позивача, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Усі необхідні записи, які надають позивачу право на пільгове пенсійне забезпечення, наявні у її трудовій книжці. Щодо підстав відмови, на думку позивача, в даному випадку відповідачем перевищено надані йому повноваження.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 29.07.2019 р. (вх. № 27282/18), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою № 2780 від 23.11.2018р. про призначення пенсії відповідно до розділу XIV-І «Про пенсійне забезпечення окремих категорій громадян», п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та рішенням № 2780 від 22.02.2019 року відмовлено у призначенні пенсії. Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. З урахуванням приписів п. 2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92. З урахуванням наведених норм, на думку відповідача, для зарахування періоду роботи з 01.10.1999 по 30.10.2018 по Списку № 2 необхідно надати штатний розпис рентген діагностичного відділення. Згідно результатів атестації робочих місць, які були надані позивачем при подачі заяви про призначення пенсії, остання обіймала посаду молодшої сестри рентген кабінету приймального відділення міської клінічної лікарні № 11, однак атестація проводилась в рентген-радіологічному відділенні.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

23.11.2018 р. позивач звернулась до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 32).

Рішенням Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 2780 від 22.02.2019 року за результатами розгляду вищезазначеної заяви позивачу відмовлено у призначенні пенсії (а.с. 31).

В обґрунтування зазначеної заяви вказано, що відповідно до наданих документів загальний стаж ОСОБА_1 складає 36 років 1 місяць 27 днів. Для зарахування періоду роботи з 01.10.1999 по 30.10.2018 на посаді молодшої сестри рентген кабінету приймального відділення по Списку № 2 необхідно надати штатний розпис рентген діагностичного відділення.

Не погоджуюсь з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявної у матеріалах справи належним чином засвідченої копії спірного рішення Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 2780 від 22.02.2019 року, підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 слугувала відсутність у неї необхідного пільгового стажу. В наявності 36 роки 1 місяць 27 днів пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.10.1999 р. по 30.10.2018 р. у зв`язку з необхідністю надання штатного розпису рентген діагностичного відділення.

Водночас, із зазначеною позицією Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, викладеною в оскаржуваному рішенні про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Незважаючи на те, що у трудовій книжці позивача наявні відповідні записи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, останнім серед іншого було надано відповідачу уточнюючу довідку № 17 від 30.10.2018 р. (а.с. 41), в якій зазначено, що у період з 01.10.1999р. по 30.10.2018р. позивач працювала повний робочий день в КУ «Міська клінічна лікарня № 11», виконуючи роботу молодшої медсестри рентгенкабінету приймального відділення, безпосередньо обслуговувала хворих, працювала з джерелами іонізуючих променів. Зазначену посаду передбачено розділом ХХIV «Охорона здоров`я та соціальна допомога» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016р. № 461, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Загалом трудовий стаж позивача за Списком № 2 за період з 01.10.1999р. по 30.10.2018р. становить 19 років 29 днів.

Зазначену довідку видано на підставі особистої картки форми П-2, наказу про прийом на роботу, відомостей про заробітну плату, трудової книжки та відомостей про атестацію робочого місця молодшої медсестри рентгенкабінету.

За приписами ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, перевірку обґрунтованості видачі та достовірності поданих відомостей у довідці № 17 від 30.10.2018 р. здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області, про що складено відповідний акт від 06.02.2019 р. (а.с. 42-43). За результатами вказаної перевірки підтверджено, що первинні документи, використані при проведенні перевірки, достовірні та надані у повному обсязі.

Згідно з п.2 ч.2 ст.114 розділу XIVІ «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005р. № 383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов, праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація (п. 4.2 Порядку №383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 вищевказаного Порядку№383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у рентгенівських відділеннях (кабінетах) - молодші медичні сестри з догляду за хворими.

Як встановлено судом, та вбачається з наявної у матеріалах справи належним чином засвідченої копії трудової книжки серії НОМЕР_2 , позивач з 01.10.1999 р. по 30.10.2018 р. працювала в КУ «Міська клінічна лікарня № 11» на посаді молодшої медсестри рентгенкабінету.

Відповідно до Листа-роз`яснення Міністерства праці України від 04.12.1996р. №06/1-4088 «Про деякі питання, пов`язані з визначенням пільгових пенсій», Міністерство праці разом із Міністерством охорони здоров`я України розглянули питання, пов`язані з визначенням пільгових пенсій середньому і молодшому медичному персоналу, який безпосередньо обслуговує хворих, по Списку № 2, розділу XXIV, визначає, що безпосереднє обслуговування хворих - це робота, виконання якої здійснюється в умовах контакту медичного працівника і пацієнта: виконання діагностичних і лікувальних процедур, заходів по догляду за хворими, створювання відповідного лікувально-оздоровчого режиму відповідно до кваліфікаційних вимог за посадою.

Згідно запису у трудовій книжці позивача за № 27, за результатами атестації робочих місць зазначену посаду віднесено до переліку посад за Списком № 2, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (наказ № 32 від 10.04.2003 р.).

Згідно запису у трудовій книжці позивача за № 28, робоче місце за вказаною посадою атестовано за Списком № 2 (наказ № 27 від 25.02.2008 р.).

Згідно запису у трудовій книжці позивача за № 29, робоче місце за вказаною посадою атестовано за Списком № 2 (наказ № 23 від 25.02.2013 р.).

Згідно запису у трудовій книжці позивача за № 30, робоче місце за вказаною посадою атестовано за Списком № 2 (наказ № 92 від 14.12.2017 р.).

Крім того, на підтвердження факту проведення атестації її робочого місця, позивачем надано засвідчені копії вищевказаних наказів про результати проведення атестації робочих місць.

Записів щодо переведення позивача на іншу посаду чи її зайнятість неповний робочий день трудова книжка не містить.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність штатного розпису рентгенодіагностичного відділення, з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 визначено перелік документів, що додаються до заяви про призначення пенсії за віком та визначені в оскаржуваному рішенні документи не підпадають під зазначений перелік.

Суд акцентує увагу на тому, що згідно п.9 Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, органи Пенсійного фонду не мають права вимагати від заявника надання документів, інформації або вчинення дій, надання або здійснення яких не передбачено законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини, або які знаходяться в розпорядженні (віднесені до компетенції) відповідного органу Пенсійного фонду.

За приписами ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», крім іншого, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії.

За змістом п.4.2 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Доказів того, що орган Пенсійного фонду вимагав будь-які додаткові документи у позивача чи КУ «Міська клінічна лікарня № 11» матеріали справи не містять, відповідних обставин відповідачем не доводилось, належними та допустимими доказам не підтверджувалось.

З урахуванням неведеного, враховуючи встановлені судом обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України, ст. 6 КАС України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст.1 Протоколу №1 до вказаної Конвенції, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Борги розглядаються у сенсі поняття "власності", яке міститься у ч.1 ст.1 Протоколу №1 до Конвенції і яке не обмежене власністю на фізичні речі та залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права" і, таким чином, як власність.

Відповідно до пункту "d" Декларації про майбутнє Європейського суду з прав людини від 26.04.2011 р.: "Установити і зробити передбачуваними для всіх сторін публічні правила стосовно застосування статті 41 Конвенції, включаючи рівень справедливого відшкодування, котрого слід очікувати за різних обставин".

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань судового збору у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Прохоровська, буд. 3; ) про визнання протиправним та скасування рішення № 2780 від 22.02.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 2780 від 22.02.2019 р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 01.10.1999 р. по 30.10.2018 р. в КУ «Міська клінічна лікарня № 11» на посаді молодшої медсестри рентгенкабінету.

Зобов`язати Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з 31.10.2018 р.

Стягнути з Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Прохоровська, буд. 3; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 06.08.2019 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.