Справа № 160/2793/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року Справа № 160/2793/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
27 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не зарахування періодів роботи та військової служби до загального та пільгового стажу роботи відповідно до заяви про призначення пенсії від 11.01.2019 року, протиправною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального та пільгового стажу роботи періоди роботи у ШУ «Зуєвське «Жовтневого ВО «Жовтеньвугілля» з 11.05.1987 по 31.07.1987 - учнем підземного гірничого робітника, з 05.09.1987 по 20.11.1987, з 28.03.1988 по 29.04.1988 учнем підземного гірничого робітника та підземним гірничим робітником (виробнича практика), з 04.08.1988 по 10.08.1988 підземним гірничим майстром, з 11.08.1988 по 17.11.1988 помічником начальника дільниці з повним робочим днем у шахті, у Харцизькому ШУ № 8 ВО «Жовтеньвугілля» за період з 24.01.1991 по 02.09.1991 - підземним гірничим майстром, у Шахті «РАССВЕТ» ВО «Шахтарськвугілля» з 10.09.1991 по 30.11.1993 - підземним гірничим майстром, з 01.12.1993 по 21.08.1996 начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, з 22.08.1996 по 01.09.1996 - помічником начальника дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, з 02.09.1996 по 14.11.1996 - підземним гірничим майстром, з 15.11.1996 по 21.05.2001 начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, у Шахті ім. Кисельова ДП ДХТ «Торезантрацит» з 24.05.2001 по 15.02.2002 - заступником директора по виробництву, у ДВАТ «Шахта «Зуєвська» з 19.02.2002 по 18.03.2002 начальником зміни, з 9.03.2002 по 24.02.2003 -заступником директора по виробництву, у ТОВ «Донпромбізнес» з 02.01.2004 по 24.05.2004 - начальником зміни, з 25.05.2004 по 11.10.2005 начальником дільниці підземного, з 12.10.2005 по 31.03.2006 заступником начальника дільниці підземного, ТОВ «Угледобича» з 01.04.2006 по 02.01.2007 - заступником начальника дільниці підземного, ТзОВ «Ексіменерго» з 03.01.2007 по 07.12.2007 - начальником дільниці підземного, ТОВ «Донпромбізнес» з 20.05.2008 по 08.11.2009 - заступником директора по виробництву, зайнятим 50 і більше робочого часу під землею, з 09.11.2009 по 12.02.2010 - начальником дільниці підземного, строкову військову службу з 19.11.1988 по 30.10.1990 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 11.01.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ним до пенсійного органу були надані всі документи, необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії з підстав того, що відсутній необхідний стаж роботи на підземних роботах. Вважає, що відповідачем безпідставно до загального та пільгового стажу роботи не було зараховано час проходження виробничої практики в період навчання в технікумі, період роботи на підприємствах, що знаходяться на непідконтрольній Україні території, період військової служби, оскільки записами з трудової книжки, з військового квітка, довідками про підтвердження пільгового стажу роботи підтверджуються періоди про навчання, строкову службу та роботи ОСОБА_1 на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Ухвалою суду від 01.04.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
22 квітня 2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що за наслідками розгляду та перевірки наданих позивачем документів було встановлено відсутність в останнього необхідного пільгового стажу для призначення пенсії у відповідності до положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, відповідач у відзиві зазначив, що довідки для підтвердження пільгового стажу роботи видані підприємствами, які не зареєстровані на підконтрольній території України, що позбавляє пенсійний орган зарахувати період роботи на цих підприємствах до пільгового стажу. Крім того, зазначив, що у трудовій книжці заявника не зазначено характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, а також, відомості щодо проведення атестації робочих місць. Також, на думку відповідача не може бути зарахований до пільгового стажу і час проходження військової служби позивачем, оскільки у військовому білеті дати закінчення служби виправлені. З урахуванням того, що у позивача був відсутній необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах і було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд зазначає, що оскільки день строку ухвалення рішення - 02.05.2019 року припадає на день відпустки судді, рішення ухвалено першим робочим днем судді - 20.05.2019 року.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
11 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до положень ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви були надані документи, що підтверджують право на призначення пенсії: паспорт, трудова книжка, військовий квіток, довідки про пільговий стаж роботи.
Листом Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.02.2019 року № 32/03.22-19, позивача було повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що пільговий стаж складає 9 років 6 місяців 14 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, відповідач зазначає, що пільговий стаж позивачу зараховано за індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України та згідно пільгової довідки ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу» з 25.05.2004 по 07.12.2007 роки, з 02.01.2008 по 19.05.2008 роки, з 09.11.2009 по 12.02.2010 роки, з 05.03.2010 по 01.06.2010 роки, з 04.06.201 по 30.11.2011 роки, з 03.12.2011 по 30.06.2014 роки, з 02.07.2014 по 02.08.2014 роки, з 01.05.2015 по 30.11.2016 роки.
З наданого до суду відповідачем відзиву на позов вбачається, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах була оформлена протоколом № 327 від 14.02.2019 року, згідно з яким загальний стаж позивача складає - 28 років 7 місяців 13 днів в тому числі стаж, що врахований як пільговий - список 1 «шахтарі» - 9 років 6 місяців 14 днів; страховий стаж з 01.07.2000 року - 15 років 1 місяць 13 днів; загальний стаж (після 2004 року) - 12 років 3 місяці 25 днів; стаж на підземних роботах - 9 років 6 місяців 14 днів.
Не погодившись з відмовою пенсійного органу у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі висновку спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд при винесенні рішення виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільгових характер роботи, визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XIІ (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі- Закон № 1058-IV).
На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах (п. а) ч. 1 ст. 13 в редакції Закону України «Про пенсійне забезпечення», чинного на момент виникнення спірних відносин).
Згідно зі ст. 14 Закону № 1788-XII, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Так, на пільгових умовах пенсія за віком призначається:1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
За змістом частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Згідно з частиною 5 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відповідно до частини 1 статті 56 Закону № 1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, або за Списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, та відповідно до яких особи мають право на пенсію незалежно від віку, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Як вбачається із записів трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працював:
1) в Шахтоуправлінні «Зуєвське» Жовтневого Виробничого об`єднання «Жовтеньвугілля»:
- з 11.05.1987 року по 31.07.1987 року - учнем підземного гірничого робітника;
- з 05.09.1987 року по 20.11.1987 року, з 28.03.1988 року по 29.04.1988 року - учнем підземного гірничого робітника та підземним гірничим робітником (виробнича практика);
- з 04.08.1988 року по 10.08.1988 - підземним гірничим майстром;
- з 11.08.1988 по 17.11.1988 року - помічником начальника дільниці з повним робочим днем у шахті;
2) з 19.11.1988 року по 30.10.1990 року - служба в лавах Радянської Армії;
3) в Харцизькому шахтоуправлінні № 8 Жовтневого виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Жовтеньвугілля»:
- з 24.01.1991 по 02.09.1991 року - підземним гірничим майстром із повним робочим днем у шахті;
4) в Шахті «РАССВЕТ» Виробничого об`єднання «Шахтарськвугілля»:
- з 10.09.1991 року по 30.11.1993 року - підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею по переводу з ШСУ №8;
- з 01.12.1993 року по 21.08.1996 року - начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею;
- з 22.08.1996 року по 01.09.1996 року - помічником начальника дільниці УКТ з повним робочим днем під землею;
- з 02.09.1996 року по 14.11.1996 року - підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею;
- з 15.11.1996 року по 21.05.2001 року - начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею;
5) в Шахта ім. Кисельова ДП ДХК «Торезантрацит»:
- з 24.05.2001 року по 15.02.2002 року - заступником директора по виробництву;
6) на Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Зуєвська»:
- з 19.02.2002 року по 18.03.2002 року - начальником зміни;
- з 19.03.2002 року по 24.02.2003 року - заступником директора по виробництву;
7) в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Донпромбізнес»:
- з 02.01.2004 року по 24.05.2004 року - начальником зміни з повним робочим днем під землею;
- з 25.05.2004 року по 11.10.2005 року - начальником дільниці підземним з повним робочим днем під землею;
- з 12.10.2005 року по 31.03.2006 року - заступником начальника дільниці підземної на підзем. з повним робочим днем;
8) в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТОВ «Угледобича»:
- з 01.04.2006 року по 02.01.2007 року - заступником начальника дільниці підземної з повним робочим днем під землею;
9) в ТОВ «Ексіменерго»:
- з 03.01.2007 року по 07.12.2007 - начальником дільниці підземної з повним робочим днем на підземних роботах у шахтах;
10) в ТОВ «Донпромбізнес»:
- з 20.05.2008 року по 08.11.2009 року - заступником директора по виробництву, зайнятим 50% і більше робочого часу на підземних роботах у шахті;
- з 09.11.2009 року по 12.02.2010 року - начальником дільниці підземної з повним робочим днем на підземних роботах у шахті;
11) у ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу»:
- з 02.069.2010 року по 15.03.2017 року - помічником начальника дільниці підземним з повним робочим днем під землею.
Судом встановлено, що в якості доказу підтвердження зайнятості на посадах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, позивачем до пенсійного органу, окрім трудової книжки були надані наступні документи:
- по ТОВ «Донпромбізнес»: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.12.2014 року № 87-К; виписки з наказу № 2-а від 19.06.2003 року, № 10-р від 12.04.2006 року про атестацію робочих місць; довідка про підземні виходи від 21.11.2014 року № 94 згідно з якою в період з 02.01.2004 р. по 24.05.2004 р. позивач працював на посаді гірничого диспетчера з повним робочим днем під землею, з 25.05.2004 р. по 11.10.2005 р. працював на посаді начальника дільниці підземного по видобуванню вугілля № 4, з 12.10.2005 р. по 31.03.2006 р. працював на посаді заступника начальника дільниці підземного по видобуванню вугілля № 6, з 20.05.2008 р. по 08.11.2009 р. працював на посаді заступника директора по виробництву, з 09.11.2009 р. по 12.02.2010 р. працював на посаді начальника дільниці підземного на дільниці гірничо - підготовчих робіт № 3;
- по ТОВ «Ексіменерго»: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.12.2014 року № 98-К; довідка про підземні виходи від 01.12.2014 року № 99-к; виписка з наказу №2-а від 24.07.2016 року про атестацію робочих місць;
- по ТОВ «Угледобича»: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.11.2014 року № 102-К; довідка про підземні виходи від 14.11.2014 року № 101-к; виписка з наказу № 24 від 26.08.2004 року про атестацію робочих місць;
- по Шахті «РАССВЕТ» ВО «Шахтарськвугілля»: наказ про результати атестації робочих місць від 22.07.1994 р. № 212 про затвердження посад, робіт, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 (підземний майстер, начальник дільниці); наказ про атестацію робочих місць від 29.12.1999 року № 714 (гірничий майстер, начальник дільниці); історична довідка Шахта «РАССВЕТ» ВО «Шахтарськвугілля»; довідка від 29.12.2018 року № 12/8/2.3 про знищення первинних документів за час роботи в результаті пожару;
- по Шахті ім. Кисельова ДП ДХТ «Торезантрацит»: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.10.2015 року № 02-5/312 в якій зазначено, що в період з 24.05.2001 р. по 15.02.2002 р. позивач працював на посаді заступника директора по виробництву та був зайнятий на підземних роботах 50% та більше робочого часу (Список № 1 постанови КМ України від 11.03.1994 р. № 162, розділ I підрозділ 1 «г»), видана архівом «Управління допоміжного виробництва Державного підприємства «Торезантрацит»; довідка про спуски в шахту без дати та номеру; довідка про перейменування підприємства без дати та номеру; наказ про прийняття архівних документів від 31.08.2015 року № 194; довідка про заробіток за період з травня 2001 року по лютий 2002 року;
- по ДВАТ «Шахта «Зуєвська»: наказ про атестацію робочих місць від 10.04.2000 року № 221 про затвердження посад, робіт, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1(заступник директора по виробництву, начальник зміни); історична довідка ДВАТ «Шахта «Зуєвська» без дати та номеру.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії у відповідності до положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зараховано періоди роботи: в ШУ «Зуєвське «Жовтневого ВО «Жовтеньвугілля» з 04.08.1988 року по 10.08.1988 року підземним гірничим майстром, з 11.08.1988 року по 17.11.1988 року помічником начальника дільниці з повним робочим днем у шахті; на Харцизькому ШУ № 8 ВО «Жовтеньвугілля» за період з 24.01.1991 року по 02.09.1991 року - підземним гірничим майстром; в Шахті «РАССВЕТ» ВО «Шахтарськвугілля» з 10.09.1991 року по 30.11.1993 року - підземним гірничим майстром, з 01.12.1993 року по 21.08.1996 року начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, з 22.08.1996 року по 01.09.1996 року - помічником начальника дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, з 02.09.1996 року по 14.11.1996 року - підземним гірничим майстром, з 15.11.1996 року по 21.05.2001 року начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею; на Шахті ім. Кисельова ДП ДХТ «Торезантрацит» з 24.05.2001 року по 15.02.2002 року - заступником директора по виробництву; у ТОВ «Донпромбізнес» з 02.01.2004 року по 24.05.2004 року начальником зміни, з 20.05.2008 по 08.11.2009 - заступником директора по виробництву, зайнятим 50 і більше робочого часу під землею, оскільки, на його думку, вказані посади не відносяться до категорії посад, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Між тим, суд вважає такі твердження відповідача безпідставними та зазначає наступне.
Процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383 (далі Порядок №383).
Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Суд зазначає, що в період з 22.08.1956 року по 25.01.1991 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.
В період з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.
З 11.03.1994 року по 16.01.2003 року вже діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року№ 162.
В період з 17.01.2003 року по 24.06.2016 року діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.
Починаючи з 03.08.2016 року діють Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.
Згідно з Розділом І (Гірничі роботи) Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затверджених вищенаведеними постановами Кабінету Міністрів СРСР роботи «гірник підземний» (у тому числі «учень гірника підземного з повним робочим днем»), «підземний гірничий майстер», «начальник дільниці з повним робочим днем під землею», «директор, заступник директора по виробництву», «начальник зміни підземний», «заступник начальника дільниці, підземний» віднесені до професій із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Так, відповідно до Розділу I «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт Постанови № 202: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). Мають право на пільгову пенсію відповідно до положень ч. 3 ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, періоди роботи позивача:
- в ШУ «Зуєвське «Жовтневого ВО «Жовтеньвугілля» з 04.08.1988 року по 10.08.1988 року підземним гірничим майстром, з 11.08.1988 року по 17.11.1988 року помічником начальника дільниці з повним робочим днем у шахті;
- у Харцизькому ШУ № 8 ВО «Жовтеньвугілля» за період з 24.01.1991 року по 02.09.1991 року - підземним гірничим майстром;
- в Шахті «РАССВЕТ» ВО «Шахтарськвугілля» з 10.09.1991 року по 30.11.1993 року - підземним гірничим майстром, з 01.12.1993 року по 21.08.1996 року начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, з 22.08.1996 року по 01.09.1996 року - помічником начальника дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, з 02.09.1996 року по 14.11.1996 року - підземним гірничим майстром, з 15.11.1996 року по 21.05.2001 року начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею;
- у Шахті ім. Кисельова ДП ДХТ «Торезантрацит» з 24.05.2001 року по 15.02.2002 року - заступником директора по виробництву;
- у ТОВ «Донпромбізнес» з 02.01.2004 року по 24.05.2004 року начальником зміни, з 20.05.2008 по 08.11.2009 - заступником директора по виробництву, зайнятим 50 і більше робочого часу під землею, відносяться до категорії посад, що мають право на пільгову пенсію відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судом встановлено, що вказані спірні періоди не враховані відповідачем при призначенні пенсії на пільгових умовах з посиланням на п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, а саме, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Між тим, суд вважає такі висновки відповідача не обгрунтованими та зазначає наступне.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання таким, що втратили чинність, деяких розпоряджень КМУ», м. Макіївка, м. Кіровськ, м. Торез Донецької області, де розташовані підприємства, на яких позивач працював, є населеними пунктами, на території яких здійснюється антитерористична операція та в силу вищенаведених приписів тимчасово звільняються від сплати єдиного внеску.
Стаття 1 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, у редакції протоколів № 11 та № 14 (04 листопада 1950 р. ), визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейська соціальна хартія (переглянута), яка набрала чинності для України 01.02.2007 р. , визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.
Сторони визнають метою своєї політики, яку вони запроваджуватимуть усіма відповідними засобами як національного, так i міжнародного характеру, досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися такі права та принципи: Кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.
Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.
Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі Лоізіду проти Туречиини (Loizіdоu v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах Кіпр проти Туреччини (Cyprus v., 10.05.2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v., 10.05.2001, §96). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі Мозер проти Республіки Молдови та Росії наголосив, що першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою] (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). При цьому, за логікою Міжнародного суду ООН і ЄСПЛ, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
У відповідності до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно із статтею 21 Конституції України, усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.
Таким чином за наявності у позивача основного документу, що підтверджує стаж роботи та відповідного запису у ній, відсутні підстави та необхідність у підтверджені стажу роботи позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 637, у зв`язку з чим положення Порядку підтвердження стажу роботи, затвердженого вказаною постановою, застосуванню у даному випадку не підлягають.
В ході розгляду справи судом було встановлено, що записами в трудовій книжці, довідках про пільговий стаж роботи, історичними довідками та наказами про проведення атестації робочих місць об`єктивно підтверджено періоди роботи позивача на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії на підприємствах: ШУ «Зуєвське «Жовтневого ВО «Жовтеньвугілля», Харцизьке ШУ № 8 ВО «Жовтеньвугілля», Шахта ім. Кисельова ДП ДХТ «Торезантрацит», ТОВ «Донпромбізнес», ТОВ «Ексіменерго» видані на непідконтрольній Україні території.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність відповідача щодо не зарахування відповідачем до загального та пільгового стажу роботи у наступні періоди: в ШУ «Зуєвське «Жовтневого ВО «Жовтеньвугілля» з 04.08.1988 року по 10.08.1988 року підземним гірничим майстром, з 11.08.1988 року по 17.11.1988 року помічником начальника дільниці з повним робочим днем у шахті; у Харцизькому ШУ № 8 ВО «Жовтеньвугілля» за період з 24.01.1991 року по 02.09.1991 року - підземним гірничим майстром; в Шахті «РАССВЕТ» ВО «Шахтарськвугілля» з 10.09.1991 року по 30.11.1993 року - підземним гірничим майстром, з 01.12.1993 року по 21.08.1996 року начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, з 22.08.1996 року по 01.09.1996 року - помічником начальника дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, з 02.09.1996 року по 14.11.1996 року - підземним гірничим майстром, з 15.11.1996 року по 21.05.2001 року начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею; у Шахті ім. Кисельова ДП ДХТ «Торезантрацит» з 24.05.2001 року по 15.02.2002 року - заступником директора по виробництву; у ТОВ «Донпромбізнес» з 02.01.2004 року по 24.05.2004 року начальником зміни, з 20.05.2008 по 08.11.2009 - заступником директора по виробництву, зайнятим 50 і більше робочого часу під землею.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 22.10.2018 року по справі № 235/2357/17.
Судом також встановлено, що в період з 01.09.1984 по 15.06.1988 року позивач навчався в Єнакіївському гірничому технікумі та проходив виробничу практику в Шахтоуправлінні «Зуєвське» Жовтневого виробничого об`єднання «Жовтеньвугілля»:
- з 11.05.1987 року по 31.07.1987 року - учнем підземного гірничого робітника;
- з 05.09.1987 року по 20.11.1987 року, з 28.03.1988 року по 29.04.1988 року - учнем підземного гірничого робітника та підземним гірничим робітником (виробнича практика), що підтверджується записами № 2-7 в трудовій книжці.
Згідно з пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-X, до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (частина 1 статті 38 Закону України №103/98-ВР від 10.02.1998 року «Про професійно-технічну освіту»).
Матеріалами справи підтверджено, що з моменту закінчення навчання в Єнакіївському гірничому технікумі (15.06.1988 р.) і до прийняття позивача на роботу в ШУ «Зуєвське «Жовтневого ВО «Жовтеньвугілля» (04.08.1988 р.) пройшло менше ніж три місяці, у зв`язку із чим, період навчання у професійно - технічному навчальному закладі, в тому числі і період проходження практики - з 11.05.1987 року по 31.07.1987 року - учнем підземного гірничого робітника з 05.09.1987 року по 20.11.1987 року, з 28.03.1988 року по 29.04.1988 року учнем підземного гірничого робітника та підземним гірничим робітником (виробнича практика), повинен бути включений до спеціального стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії у відповідності до ст. 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судом також встановлено, що відповідачем до загального стажу, що дає право на призначення пенсії у відповідності до положень ст. 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не враховано період служби позивача в лавах Радянської Армії з 19.11.1988 р. по 30.10.1990 р., оскільки у військовому квітку у записі про звільнення міститься виправлення з листопада на жовтень 1990 року.
Матеріалами справи підтверджено, що у військовому квитку НОМЕР_2 зазначено, що ОСОБА_1 призваний на дійсну строкову службу 19 листопада 1988 року та звільнений (демобілізований) 30 жовтня 1990 року.
При цьому суд зазначає, що датою звільнення з військової служби є 30 жовтня 1990 року, так як після дати звільнення з військової служби позивач у місячний строк, а саме - 10 листопада 1990 року уже був поставлений на військовий облік за місцем проживання, що підтверджується записом у військовому квитку НОМЕР_2 .
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII, у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження (п. «в» ч. 3 ст. 56 Закону № 103/98-ВР).
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло раніше.
На період проходження ОСОБА_1 військової служби діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590.
Пунктом «к» частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.
При призначені на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.
Згідно з записом №11 в трудовій книжці позивача, з 24.01.1991 року, тобто менш ніж через 3 місяці з моменту звільнення з лав Радянської Армії (30.10.1990 року) ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в Харцизьке шахтоуправління № 8 Жовтневого виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Жовтеньвугілля» підземним гірничим майстром із повним робочим днем у шахті.
Таким чином, період служби в Радянській Армії з 19.11.1988 по 30.10.1990 року підлягає зарахуванню до загального стажу позивача.
З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги той факт, що позивач протягом трудової діяльності виконував роботи, що входять до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 р., відповідач з урахуванням правил ч. 5 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зобов`язаний був зарахувати їх до пільгового стажу та призначити пенсію у відповідності до положень ч. 1 ст. 114 Закону, оскільки на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії йому виповнилося 50 років.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, оформлене протоколом від 14.02.2019 р. № 327, прийнято необґрунтовано та мотиви не зарахування до стажу роботи періодів пільгового стажу, є безпідставними.
Суд зазначає, що відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати прийняте Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення, оформлене протоколом № 327 від 14.02.2018 року, оскільки саме воно є індивідуальним актом, який впливає на права та інтереси позивача та створює для нього юридичні наслідки, і саме через такий спосіб захисту як визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, права позивача будуть відновлені. У той час, коли сам по собі лист Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.02.2019 року № 32/03.22-19, жодним чином не порушує права, свободи та інтереси позивача, адже не має юридичного наслідку, а лише повідомляє про результати розгляду його заяви, а відтак не створює підстав для їх захисту.
При цьому суд зазначає, що у відповідності до положень п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (ч. 4 ст. 245 КАС України).
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем до пенсійного органу було надано всі необхідні документи щодо призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне саме зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області період роботи ОСОБА_1 в ШУ «Зуєвське «Жовтневого ВО «Жовтеньвугілля» з 04.08.1988 року по 10.08.1988 року підземним гірничим майстром, з 11.08.1988 року по 17.11.1988 року помічником начальника дільниці з повним робочим днем у шахті; у Харцизькому ШУ № 8 ВО «Жовтеньвугілля» за період з 24.01.1991 року по 02.09.1991 року - підземним гірничим майстром; в Шахті «РАССВЕТ» ВО «Шахтарськвугілля» з 10.09.1991 року по 30.11.1993 року - підземним гірничим майстром, з 01.12.1993 року по 21.08.1996 року начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, з 22.08.1996 року по 01.09.1996 року - помічником начальника дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, з 02.09.1996 року по 14.11.1996 року - підземним гірничим майстром, з 15.11.1996 року по 21.05.2001 року начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею; у Шахті ім. Кисельова ДП ДХТ «Торезантрацит» з 24.05.2001 року по 15.02.2002 року - заступником директора по виробництву; у ТОВ «Донпромбізнес» з 02.01.2004 року по 24.05.2004 року начальником зміни, з 20.05.2008 по 08.11.2009 - заступником директора по виробництву, зайнятим 50 і більше робочого часу під землею, а також: період проходження виробничої практики в ШУ «Зуєвське «Жовтневого ВО «Жовтеньвугілля» з 11.05.1987 року по 31.07.1987 року - учнем підземного гірничого робітника, з 05.09.1987 року по 20.11.1987 року, з 28.03.1988 року по 29.04.1988 року учнем підземного гірничого робітника та підземним гірничим робітником (виробнича практика) та період служби в Радянській Армії з 19.11.1988 по 30.10.1990 року, зарахувати до загального та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком у відповідності до положень ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію з моменту звернення - з 11.01.2019 року.
При цьому, оскільки в ході розгляду справи судом було встановлено, що періоди роботи, які зазначені у позові, а саме: у ТОВ «Донпромбізнес» з 25.05.2004 року по 11.10.2005 року начальником дільниці підземної, з 12.10.2005 року по 31.03.2006 року - заступником начальника дільниці підземної, ТОВ «Угледобича» з 01.04.2006 року по 02.01.2007 року - заступником начальника дільниці підземної, ТОВ «Ексіменерго» з 03.01.2007 року по 07.12.2007 року - начальником дільниці підземної, у ТОВ «Донпромбізнес» з 09.11.2009 року по 12.02.2010 року - начальником дільниці підземної, зараховано позивачу до пільгового стажу роботи за Списком № 1 у повному обсязі та не заперечується відповідачем, а тому, вимога про зарахування зазначених періодів роботи повторно до пільгового стажу, задоволенню не підлягає.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до вимог частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Визнати протиправним та скасувати протокол Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 327 від 14.02.2019 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового та загального стажу роботи періоди роботи ОСОБА_1 в ШУ «Зуєвське «Жовтневого ВО «Жовтеньвугілля» з 11.05.1987 року по 31.07.1987 року - учнем підземного гірничого робітника, з 05.09.1987 року по 20.11.1987 року, з 28.03.1988 року по 29.04.1988 року учнем підземного гірничого робітника та підземним гірничим робітником (виробнича практика), з 04.08.1988 року по 10.08.1988 року підземним гірничим майстром, з 11.08.1988 року по 17.11.1988 року помічником начальника дільниці з повним робочим днем у шахті; у Харцизькому ШУ № 8 ВО «Жовтеньвугілля» за період з 24.01.1991 року по 02.09.1991 року - підземним гірничим майстром; у Шахті «РАССВЕТ» ВО «Шахтарськвугілля» з 10.09.1991 року по 30.11.1993 року - підземним гірничим майстром, з 01.12.1993 року по 21.08.1996 року начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, з 22.08.1996 року по 01.09.1996 року - помічником начальника дільниці УКТ з повним робочим днем під землею, з 02.09.1996 року по 14.11.1996 року - підземним гірничим майстром, з 15.11.1996 року по 21.05.2001 року начальником дільниці УКТ з повним робочим днем під землею; у Шахті ім. Кисельова ДП ДХТ «Торезантрацит» з 24.05.2001 року по 15.02.2002 року - заступником директора по виробництву; у ДВАТ «Шахта «Зуєвська» з 19.02.2002 року по 18.03.2002 року начальником зміни, з 19.03.2002 року по 24.02.2003 року - заступником директора по виробництву; у ТОВ «Донпромбізнес» з 02.01.2004 року по 24.05.2004 року начальником зміни, з 20.05.2008 року по 08.11.2009 року - заступником директора по виробництву, зайнятим 50 і більше робочого часу під землею, строкову військову службу з 19.11.1988 року по 30.10.1990 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 11.01.2019 року.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривни двадцять копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева