Справа № 640/19831/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 серпня 2019 року № 640/19831/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) (далі - позивач, ОСОБА_1 ,) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053; код ЄДР: 42098368) (далі - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просить суд зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 29.08.2018.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 22.08.2018 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення позивачу пенсії за віком, однак відповідач листом від 08.10.2018 № 89733/03 відмовив у призначені такої пенсії, з огляду на те, що страховий стаж позивача складає 6 років 11 місяців 9 днів.

Представник позивача наголошує, що відповідачем не визнано стаж позивача за період її роботи з 01.08.1977 по 15.10.1999, оскільки запис про звільнення з роботи завірений печаткою, яка не відповідає Інструкції про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів від 19.10.1993 № 643 та постанові Кабінету Міністрів України від 29.04.1994 № 276, зокрема, на печатці відсутній ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності та відсутній підпис відповідальної особи.

Разом з тим, вказану відмови позивач вважає протиправною, з огляду на те, що станом на дату звільнення позивача з ЗАТ «Русина» запис про звільнення підписаний посадовою особою та звірений печаткою підприємства.

Звертає увагу суду, що у трудовій книжці чітко зазначені номери та дати наказів про призначення та звільнення позивача з посади без жодних виправлень та дописок.

Додає, що документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, зберігання і видача яких покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Крім того, представник позивача додає, що недотримання керівником підприємства, установи, організації правил ведення трудової книжки не може мати негативних наслідків для осіб, трудові книжки яких заповнюються таким керівником, а відтак, на думку позивача, позивач не несе відповідальності за правильність ведення та заповнення трудової книжки роботодавцем.

Наголошує, що з самої трудової книжки позивача не вбачається тих підстав, з яких відповідач не визнав позивачу спірний стразовий стаж.

Представник позивача зазначає, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 28 років, а зважаючи на те, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на пенсію за віком у неї виникло 28.08.2018.

Підсумовуючи викладене представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у позовному обсязі.

Позиція відповідача.

Відповідач надіслав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, наголосивши, що стразовий стаж ОСОБА_1 , який можливо зарахувати згідно наданих документів та індивідуальних персоніфікованого обліку складає 6 років 11 місяців 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Представник відповідача наголошує, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.08.1977 по 26.12.1996 та з 27.12.1996 по 15.10.1999, з огляду на те, що запис про звільнення з роботи звірений печаткою, яка не відповідає Інструкції про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів від 19.10.1993 № 643 та постанові Кабінету Міністрів України від 29.04.1994 № 276, зокрема, на печатці відсутній ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності) та відсутній підпис відповідальної особи.

Підсумовуючи викладене представник відповідача наголосив на відсутності підстав для зарахування вказаного періоду до страхову стажу, а відтак відсутні підстави для призначення пенсії за віком.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою від 03.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до копії паспорту, наявного у матеріалах справи, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено судом, що крім іншого не заперечується учасниками справи, 22.08.2018 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком та надала документи щодо призначення пенсії за віком.

08.10.2018 листом № 29733/03 ГУ ПФУ в м. Києві відмовило позивачу у призначені такої пенсії.

Підставою для такої відмови слугувало те, що в трудовій книжці НОМЕР_2 неможливо врахувати період стажу з 01.08.1977 по 26.12.1996 та з 27.12.1996 по 15.10.1999, оскільки запис про звільнення з роботи звірений печаткою, яка не відповідає Інструкції про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів від 19.10.1993 № 643 та постанові Кабінету Міністрів України від 29.04.1994 № 276, зокрема, на печатці відсутній ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності) та відсутній підпис відповідальної особи, тому підстав для зарахування зазначеного періоду до страхового стажу немає.

У вказаному листі зазначено, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» жінки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 58 років 6 місяців за наявності стразового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року, а з 01 січня по 31 грудня 2018 року за наявності стразового стажу не менше 25 років.

Також зазначено, що страховий стаж, який можливо зарахувати згідно наданих документів та індивідуальних персоніфікованого обліку складає 6 років 11 місяців 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Відтак, у призначені пенсії за віком згідно заяви ОСОБА_1 від 22.08.2018 відмовлено.

Позивач, вважаючи вказану відмову такою, що порушує її права, звернулася з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 26 вказаного Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Тобто, право на призначення пенсії за віком мають право жінки, які з 01.01.2018 по 31.12.2018 мають страховий стаж не менше 25 років та досягли віку, зокрема, 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, тобто до січня 2004 року, зараховуються до стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше тобто Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконана на підставі трудового договору на підприємствах установах організаціях, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах і кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

В той же час, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договору і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів п. 3 Порядку № 637, підтвердження трудового стажу необхідне в разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 1.1 вказаної Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.2 Інструкції передбачено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться:

відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;

відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;

відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України;

відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п. 2.3 Інструкції).

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (п. 2.8 Інструкції).

Відтак, усі записи в трудові книжці здійснюються роботодавцем.

Так, досліджуючи надану позивачем трудову книжку та перевіряючи наявність трудового стажу у ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Відповідно до запису № 1: 01.08.1977 ОСОБА_1 прийнята ученицею в`язальниці цеху № 1 Управління побутового обслуговування майна на фабрику індпошиву та ремонту трикотажних виробів «Восход» (наказ № 70 від 27.07.1977). Вказаний запис скріплений печаткою фабрики;

запис № 2: 01.08.1977 позивач прийнята ученицею кеттельщіцею цеха № 1 Управління побутового обслуговування майна на фабрику індпошиву та ремонту трикотажних виробів «Восход» (наказ № 70 від 27.07.1977);

запис № 3: 02.12.1977 присвоєно спеціальність кеттельщіца 3го розряду (наказ № 124 від 02.12.1977);

запис № 4 18.09.1978 фабрику індпошиву та ремонту трикотажних виробів «Восход» перейменовано на фабрику індпошиву та налагодження трикотажних виробів «Індтрикотаж» (наказ № 132 від 18.09.1978). Даний запис скріплений печаткою фабрики «Індтрикотаж»;

запис № 5: 20.05.1983 присвоєна професія в`язальниця верхнього трикотажу та полотна 3го розряду (наказ № 83 від 19.05.1983);

запис № 6: 01.09.1983 переведена в`язальницею 3го розряду в ательє № 2 (наказ № 85-к від 19.08.1983);

запис № 7: 01.09.1984 присвоєна професія в`язальниця верхнього трикотажу та полотна 4го розряду (наказ № 131 від 29.08.1984);

запис № 8: 01.04.1988 у відповідності до з новим ЕТКС встановлений 4й розряд в`язальниці наказ № 55 від 24.03.1988);

запис № 9: 22.02.1993 фабрика індпошиву та налагодження трикотажних виробів «Індтрикотаж» перейменована на колективне виробничо-комерційне підприємство «Рогнеда» (наказ № 1 від 22.02.1993). Даний запис скріплений печаткою підприємства «Рогнеда»;

запис № 10: 26.12.1996 на базі КВКП «Рогнеда» створено Закрите акціонерне товариство «Русина». Даний запис скріплений печаткою ЗАТ «Русина» ідентифікаційний код № 03058649;

запис № 11: 27.12.1996 ОСОБА_1 переведена за згодою в ЗАТ «Рисина» на підставі ч. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ № 2-к від 27.12.1996);

запис 12: 15.10.1999 звільнена з роботи за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України. Вказаний запис скріплений підписом голови правління ЗАТ «Русина» та печаткою ЗАТ «Русина» із зображенням ідентифікаційного коду № 03058649.

Тобто, проаналізувавши зміст трудової книжки ОСОБА_1 за період з 01.08.1977 по 15.10.1999, суд зазначає, що страховий стаж позивача за період з 01.08.1977 по 15.10.1999 складає 22 роки 2 місяці 12 днів, а саме:

01.08.1977 - 18.09.1978 - індпошиву та ремонту трикотажних виробів «Восход» 1 рік 1 місяць 17 днів;

19.09.1978 - 22.02.1993 - фабрика індпошиву та налагодження трикотажних виробів «Індтрикотаж» 14 років 5 місяців 4 дні:

23.02.1993 - 26.12.1996 - колективне виробничо-комерційне підприємство «Рогнеда» 3 роки 10 місяців 3 дні;

27.12.1996 - 15.10.1999 - закрите акціонерне товариство «Рисина» 2 роки 9 місяців 18 днів.

Разом з тим, продовжуючи аналіз змісту трудової книжки ОСОБА_1 , щодо наявності стразового стажу, суд зазначає.

Відповідно до запису № 13: 02.10.2000 позивач прийнята на посаду прибиральниці гуртожитку академії образотворчого мистецтва і архітектури (наказ № 180-ос від 29.09.2000);

запис № 14: 01.10.2001 - звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (наказ № 169-ос від 17.08.2001). Вказаний запис скріплений підписом начальника.

Страховий стаж ОСОБА_1 з 02.10.2000 по 01.10.2001 - складає 11 місяців 29 днів.

запис № 15: 13.01.2006 ОСОБА_1 прийнята прибиральницею території господарської служби Національного університету «Києво-Могилянської академії» (наказ № 37-К від 12.01.2006);

запис № 16: 31.08.2007 звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП (наказ № 381-к від 31.08.2007). Вказаний запис скріплений печаткою підприємства та підписом начальника відділу кадрів.

Страховий стаж позивача за період з 13.01.2006 по 31.08.2007 складає 1 рік 7 місяців 18 днів.

запис № 17: 10.10.2007 позивач прийнята на роботу прибиральницею території господарської служби Національного університету «Києво-Могилянської академії» (наказ № 538-К від 10.10.2007);

запис № 18: 01.09.2010 переведена прибиральницею службових приміщень господарської служби (наказ № 342-к від 01.09.2010);

запис № 19: 01.02.2011 переведена в систематично-технічний відділ прибиральницею службових приміщень (наказ № 67-к від 01.02.2011);

запис № 20: 13.01.2012 звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (наказ № 30-к від 13.01.2012). Запис про звільнення скріплений печаткою Національної академії та підписом начальника відділу кадрів вказаної академії.

Страховий стаж позивача за період з 10.10.2007 по 31.01.2012 складає 4 роки 3 місяці 21 день.

Відтак стаж роботи ОСОБА_1 за період з 02.10.2000 по 31.01.2012 складає 6 років 11 місяців 9 днів.

Отже проаналізувавши записи трудової книжки ОСОБА_1 , суд зазначає, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 за період з 01.08.1977 по 31.01.2012 складає 29 років 1 місяць 21 день (період з 01.08.1977 по 15.10.1999 - 22 роки 2 місяці 12 днів + період з 02.10.2000 по 31.01.2012 - 6 років 11 місяців 9 днів).

Таким чином, беручи до уваги той факт, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто у період з 01.10.1959 по 31.03.1960, станом на 28.08.2018 ОСОБА_1 досягла віку 58 років 6 місяців, а її страховий стаж за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 складає 29.років 1 місяць 21 день, тобто, не менше ніж 25 років, суд приходить до висновку, що з 29.08.2018 ОСОБА_1 мала право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Натомість, суд вважає безпідставним посилання відповідача як у листі-відмові на призначення пенсії від 08.10.2018 № 29733/03 так і у відзиві на позовну заяву те, що запис про звільнення з роботи звірений печаткою, яка не відповідає Інструкції про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів від 19.10.1993 № 643 та постанові Кабінету Міністрів України від 29.04.1994 № 276, зокрема, на печатці відсутній ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності) та відсутній підпис відповідальної особи, з огляду на те, що, по-перше, запис про звільнення 15.10.1999 скріплений печаткою ЗАТ «Русина», на якій міститься ідентифікаційний код товариства за № 03058649 та скріплений підписом голови Правління ЗАТ «Русина», по-друге, відповідач не конкретизує, якому саме пункту Інструкції не відповідає печатка, якою засвідчено звільнення ОСОБА_1 .

Крім того, суд також звернути увагу на те, що недоліки щодо ведення та заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії особі, оскільки, як вже було зазначено судом, трудова книжка ведеться та заповнюються керівником підприємства, а відтак позивач не може нести відповідальності за правильність ведення та заповнення трудової книжки роботодавцем.

Відтак, у зв`язку з наведеними обставинами та на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладену у листі від 08.10.2018 № 29733/03 щодо відмови у призначені ОСОБА_2 пенсії за віком та, як наслідок вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_2 пенсію за віком з 29.08.2018 з урахуванням висновків, наведених у даному рішенні суду.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу відповідачем не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 73 КАС України доказів, на спростування доводів позивача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є таким, що підлягає задоволенню повністю.

За таких умов, судові витрати, здійснені позивачем, стягуються відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладену у листі від 08.10.2018 № 29733/03 щодо відмови у призначені ОСОБА_2 пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) пенсію за віком з 29.08.2018 з урахуванням висновків, наведених у даному рішенні суду.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін