Справа № 540/1144/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1144/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

позивач - не з`явився,

представників відповідача - Балихіна В.В., Тринос О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 15.02.2019 р. № UA 508030/2019/000003/2,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 15.02.2019 № UA 508030/2019/000003/2.

Ухвалою від 07.06.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначене судове засідання на 04.07. 2019 об 11:00 год.

25.06.2019 представником позивача подано до суду відзив на адміністративний позов.

04.07.2019 протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 19.07.2019 о 09:15 год. з метою виклику до суду позивача.

У судове засідання 19.07.2019 позивач або його представник до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи сповіщений належний чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. 19.07.2019 позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою суду від 19.07.2019 відкладено розгляд справи на 30.07.2019 о 09:30 год. у зв`язку із необхідністю виклику позивача та представника відповідача в судове засідання.

В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без його участі. Позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві. Обґрунтовуючи свою позицію позивач зазначив, що 05.12.2018 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та компанією QINGDAO KAIXI INTERNATIONAL TRADING CO., LTD.» укладено зовнішньоекономічний контракт №05122018, предметом якого є виготовлення та поставка товарів. За умовами даного контракту Продавець зобов`язується своєчасно виготовляти та продавати товар (садові шланги, шланги для подачі води, лай флет та інші), постачання товару здійснюється на умовах FOB - порт Циндао (Китай) у відповідності до «Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів» в редакції 2000 року - Інкотермс -2000, а Покупець зобов`язується оплатити поставлений товар за кожну одиницю товару по цінам, визначеним в Інвойсі та по кожній партії. Визначена за ціною договору та задекларована позивачем митна вартість товару становила 34990,34 дол. США. На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів, які передбачені статтею 53 Митного Кодексу України, проте під час митного оформлення товару посадовою особою відповідача витребувано додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, за наслідками чого відмовлено позивачу у митному оформленні товару та відповідно проведено консультацію і митну вартість товару скориговано та визначено за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст. 60 Митного кодексу України, а також прийнято рішення про коригування митної вартості. Позивач вважає протиправним спірне рішення відповідача, посилаючись на те, що митним органом не обґрунтовано свої доводи щодо подання ФОП ОСОБА_1 документів, які не дозволяли відповідачу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни на підставі документів, які були подані декларантом. Позивач зазначає, що документи ним подані у обсязі, достатньому для визначення відповідачем митної вартості задекларованого товару за основним методом, оскільки містять усю необхідну інформацію про вартість товару, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, а тому висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції) є протиправним. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

30.07.2019 в судовому засіданні представники відповідача заперечили проти задоволення адміністративного позову з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов та пояснили наступне. 14.02.2019 декларантом ФОП ОСОБА_1 за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_2 до відділу митного оформлення №1 митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товару «Шланги для подачі води торгівельної марки ANDAR, виробництва QINGDAO KAIXI INTERNATIONAL TRADING CO., LTD.», якій присвоєно номер №UA508030/2019/000954. Товар ввезено на виконання умов договору від 05.12.2018 №05122018 між ОСОБА_1 та компанією - виробником QINGDAO KAIXI INTERNATIONAL TRADING CO., LTD.» (Китай). За результатами оцінки ризику щодо МД №UA508030/2019/000954 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР). Перевіркою поданих документів виявлені розбіжності, які не давали змогу встановити реальну митну вартість товару за ціною договору. Позивач не спростував додатково наданими документами сумніви стосовно заявленої митної вартості товару. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що дії митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що 05.12.2018 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та компанією QINGDAO KAIXI INTERNATIONAL TRADING CO., LTD.» укладено зовнішньоекономічний контракт №05122018 (далі - Контракт №05122018 ), предметом якого є поставка виготовлення і продаж товару (садові шланги, шланги для подачі води, лай флет та інші) , кількості та за ціною, визначених у супровідних документах. Пунктом 2.1 Контракту № 05122018 передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах FOB - порт Циндао (Китай) у відповідності до «Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів» в редакції 2000 року - Інкотермс -2000.

З метою розмитнення поставленого товару 14.02.2019 ФОП ОСОБА_1 через представника ФОП ОСОБА_2 . подано відповідачу митну декларацію № №UA508030/2019/000954 за товаром: "шланги для подачі води, багатофункціонального зрошення гнучкі, армовані капроновою ниткою, у колунах, з ПВХ, безшовні, без фітингів, товщина стінок 1,5 - 1,55 мм: діаметр 50мм, довжиною в одному рулоні - 100 м., з робочим тиском до 4МПа, -70 рулонів; діаметр 75 мм, довжиною в одному рулоні - 100м, з робочим тиском до 4 МПа, -70 рулонів; діаметр 102 мм, довжиною в одному рулоні - 100 м., з робо див.доп." та документи, що підтверджували заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: пакувальний лист від 29.12.2018 б/н; рахунок-фактуру (інвойс) від 29.12.2018 № КХ181127; коносамент від 08.02.2019 № ІЗН1902; коносамент WOLSZSE18123990 від 04.01.2019; автотранспортну накладну від 13.02.2019 №29062Ю/14; вантажну відомість б/н від 08.02.2019; сертифікат про походження товару від 28.01.2019 № С40003; платіжний документ, що підтверджує вартість товару №001102788 від 13.12.2018, №001106870 від 26.12.2018; рахунок - фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконання договору (контракту) про транспортно - експедиційні послуги №49 від 04.02.2019;документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 04.02.2019; зовнішньоекономічний договір (контракт) №05122018 від 05.12.2018; договір про надання послуг митного брокера від 01.02.2019 № 01/02; договір (контракт) про перевезення №0604/Т-2019 від 06.02.2019.

На запит Херсонської митниці ДФС позивачем надано додаткові документи, а саме: прайс-лист від постачальника.

15.02.2019 відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA508030/2019/000003/2, відповідно до якого визначено вартість товару 1,93 дол.США/кг., а всього - 45914,7 дол. США.

Приймаючи дане рішення про коригування митної вартості товару відповідач вказав на наступні підстави: "Документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності: згідно п 2.1 контракту від 05.12.2018 №05122018 поставка товару здійснюється на умовах FOB QINGDAO згідно Інкотермс 2010, що передбачає необхідність організації доставки товару з порту відправлення покупцем товару (ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ КРАВЧЕНКО ОЛЕГ АНАТОЛІЙОВИЧ"), отже саме ними укладається договір з транспортно-експедиційною компанією на перевезення вантажу. Згідно договору транспортного експедирування № 0604/Т-2019 ТОВ «Форвард Транс» забезпечує транспортне обслуговування вантажів ФОП « ОСОБА_3 » та укладає угоди з перевізниками з 06.02.2019, проте коносамент (договір морського перевезення) укладено 04.01.2019, тобто раніше укладання з ФОП « ОСОБА_3 " угоди на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів та отримання від нього заявки на перевезення. Наданий до митного оформлення рахунок №49 від 04.02.2019 виданий також на 2 дні раніше укладення угоди на перевезення та містить штамп ТОВ «СІГЕЙТ», яка згідно поданих документів, не має ніякого відношення до процесу перевезення вантажу. Також у поданому рахунку відсутня інформація про фактичний маршрут перевезення.

Згідно п. 1.2 контракту від 05.12.2018 №05122018 ціни на товар вказуються у інвойсі. В той же час у наданому до митного оформлення рахунку від 29.12.2018 № КХ181127, відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий.

Згідно наданих декларантом платіжних документів оплата товару здійснена 13.12.2018 та 26.12.2018. Згідно п.3.2 контракту від 05.12.2018 №05122018 сплата за товар здійснюється протягом 30 днів з дати підписання інвойсу; наданий до митного оформлення інвойс № КХ181127 від 29.12.2018 фактично виданий після здійснення сплати за товар.

У наданих до митного оформлення платіжних документах У графі «Призначення платежу» відсутня інформація про номер рахунку або додаткової угоди проти яких здійснено платіж, що суперечить п.2.2 Постанови НБУ №216 від 28.07.2008.

Декларантом не надано відомості про витрати на страхування та як окрема складова до митної вартості не включена.

Декларантом неподані усі необхідні документи, а саме: 1) документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) копію митної декларації країни відправлення; 3) документи, що підтверджують вартість перевезення.

За результатами проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів до ст.60 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу - (митне оформлення аналогічного товару, з аналогічною країною виробництва, ТМ) - МД від 06.02.2019 № UА500010/2019/2737, а саме: 1,93 дол. США/кг. (числове значення митної вартості товару становить: 23790,00кг*1,93 = 45914,7000 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів".

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність спірного рішення, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до ч.3 ст.318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Судом встановлено, що підставами для здійснення відповідачем спірних коригувань митної вартості товарів стало ненадання декларантом страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; копії митної декларації країни відправлення; відсутність у рахунку від 29.12.2018 № КХ181127 посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця.

Суд не погоджується з такими висновками митного органу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 контракту від 05.12.2018 р. № 05122018 поставка товару здійснюється на умовах FOB - порт Циндао (Китай) у відповідності до «Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів» в редакції 2000 року - Інкотермс -2000.

Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року)» (розподіл витрат між продавцем та покупцем на здійснення поставки товару на умовах FOB Інкотермс 2010 відповідає розподілу зазначених витрат при аналогічних умовах поставки згідно з Інкотермс 2000) передбачено, що на умовах поставки FOB продавець виконав поставку, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Укладення договору перевезення та страхування до обов`язків продавця не входять. Тобто, покупець, ФОП « ОСОБА_1 », бере на себе всі ризики втрати або пошкодження товарів, як і інші витрати з моменту фактичного переходу через поручні судна в порту відвантаження.

Інкотермс (англ., International commerce terms) - міжнародні комерційні умови, комплект міжнародних правил з тлумачення найбільш широко використовуваних торговельних термінів (умов) в галузі міжнародної торгівлі.

Умови Інкотермс є стандартизованими. Такі умови регламентують момент передачі права власності на товар і всі пов`язані із цим ризики. Застосовуються в міжнародних договорах купівлі-продажу. Інкотермс встановлюють правила, які регулюють питання пов`язані з доставкою товарів від продавця до покупця. Це включає в себе власне перевезення, відповідальність за експортне та імпортне оформлення товарів. Ці правила визначають відповідального за сплату доставки, митного оформлення, та страхування ризиків на шляху транспортування товарів у залежності від означених стандартних умов поставки.

На сьогодні умови поставки FOB Інкотермс діють в редакції 2010 року, які є останнім виданням Правил та є актуальними у 2017, 2018 та 2019 році.

FOB (…named port of shipment) англ.On Board, або Франко борт (…назва порту відвантаження) - термін Інкотермс, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водяним транспортом.

Як вбачається з обов`язків покупця за умовами FOB, то останній зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження. При цьому, договір страхування не є обов`язковим для покупця, що прямо передбачено вищеназваними умовами поставки товару.

Тобто, відповідно до Інкотермс, страхування вантажу не є обов`язком покупця (позивача), так само як і не є обов`язком постачальника.

За таких обставин, суд вважає помилковим твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються в силу приписів п.8 ч.2 ст.53 МК України.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2018 по справі №821/1050/17 та постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 по справі № 540/268/19.

Також суд зазначає, що відповідно до положень ст.53 МК України декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи.

Так як при митному оформлені у позивача не було митної декларації країни відправника, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, то не надання вказаних документів не може бути підставою для здійснення коригування митної вартості.

Таким чином, посилання відповідача в підставах коригування митної вартості на те, що декларантом не подана митна декларація країни відправника є безпідставними.

Стосовно твердження відповідача про те, що в рахунку від 29.12.2018 №КХ181127 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий; коносамент (договір морського перевезення) укладено 04.01.2019, тобто раніше укладання з ФОП « ОСОБА_3 " угоди на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів та отримання від нього заявки на перевезення; наданий до митного оформлення рахунок №49 від 04.02.2019 виданий також на 2 дні раніше укладення угоди на перевезення та містить штамп ТОВ «СІГЕЙТ», яка згідно поданих документів, не має ніякого відношення до процесу перевезення вантажу та у поданому рахунку відсутня інформація про фактичний маршрут перевезення; у наданому до митного оформлення рахунку від 29.12.2018 № КХ181127; наданий до митного оформлення інвойс № КХ181127 від 29.12.2018 фактично виданий після здійснення сплати за товар; у наданих до митного оформлення платіжних документах У графі «Призначення платежу» відсутня інформація про номер рахунку або додаткової угоди проти яких здійснено платіж, суд зазначає, що вказані митним органом порушення не впливають на ціноутворення, а також не спростовує реальну вартість товару.

В постановах Верховного Суду зазначено, що митний орган, може додатково витребовувати у декларанта лише ті документи, які підтверджують митну вартість: "Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК".

Як вже було зазначено вище, на пропозицію митного органу надати необхідні документи протягом 10-ти днів на підтвердження митної вартості товару, позивачем були надані відповідні пояснення та документи.

Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30.01.2018 р. у справі № 804/16980/14, від 06.02.2018 р. у справі № 815/2013/15.

Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення "за результатами проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів до ст.60 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу - (митне оформлення аналогічного товару, з аналогічною країною виробництва, ТМ) - МД від 06.02.2019 № UА500010/2019/2737, а саме: 1,93 дол. США/кг. (числове значення митної вартості товару становить: 23790,00кг*1,93 = 45914,7000 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів".

Проте вказана графа оскаржуваного рішення не містить інформації - який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Крім цього, як вбачається з наданої суду відповідачем митної декларації від 06.02.2019 № UА500010/2019/2737, на підставі якої відповідачем скориговано митну вартість товарів: товар в наведеній декларації не є аналогічним товару задекларованим у декларації №UA508030/2019/000954, а саме: різний діаметр, довжина, кількість, робочий тиск, також різняться умови поставки CIF (постачання товару за декларацією UА500010/2019/2737) та FOB (постачання товару позивача № UA508030/2019/000954).Отже, товари є товарами відмінними за умовами поставки та описом.

Суд зауважує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів від 15.02.2019 № UA 508030/2019/000003/2.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому сплачений ФОП ОСОБА_1 судовий збір у сумі 774,54 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за рахунок її бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч.3 статті 243 КАС України, складення рішення у повному обсязі, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. У судовому засіданні 30.07.2019 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, враховуючи, що 03.08.2019 (який був неробочим вихідним днем (субота), сплинув строк складення рішення у повному обсязі, у зв`язку з чим, повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.08.2019 (робочий день, понеділок).

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 194, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73000) від 15.02.2019 № UA508030/2019/000003/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73000) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), сплачений судовий збір у сумі 777,54 грн. (Сімсот сімдесят сім гривень 54 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05 серпня 2019 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 108020200