Справа № 521/10838/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/10838/19

Головуючий в 1 інстанції: Бобуйка І.А. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 07 липня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Джабурії О.В., Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці Державної фіскальної служби Меркотуна Анатолія Володимировича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконуючого обов`язки заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці Державної фіскальної служби Меркотуна Анатолія Володимировича про скасування постанови по справі про порушення митних правил №1376/50000/19 від 20 червня 2019 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що наявність в документах, доданих до митної декларації, помилкової інформації, не є підставою для притягнення її до відповідальності за ст. 485 МК України. Крім того, позивач зазначила, що у неї була відсутня мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, а відтак - відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 485 МК України.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Одеською митницею Державної фіскальної служби подано апеляційну скаргу, в якій вказується про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх доводах апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог є помилковим, так як відповідачем правомірно прийнято оскаржувану постанову за наслідком виявлення факту порушення митних правил позивачем.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.03.2019 року до Одеського морського торгівельного порту на судні закордонного плавання у контейнері TRLU7385350 прибув товар «автомобіль, що був у використанні марки «MERCEDES-BENZ С 43 AMG».

Позивач є митним брокером ТОВ «Одемара-Інтер».

06.05.2019 року між TOB «Одемара-Інтер», як виконавцем, та ОСОБА_2 , як замовником, було укладено договір №479/19 на брокерське декларування (а.с. 9-12). На виконання умов договору ТБО виконавцем було залучено позивача у якості митного брокера для здійснення митного декларування товару (автомобіля, що був у використанні марки «MERCEDES-BENZ С 43 AMG).

ОСОБА_2 10.05.2019 року, також, уклав договір №257745/19 з ТОВ «Мозер Авто» щодо проведення робіт з оцінки. На виконання умов вищевказаного договору, суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Мозер Авто» було направлено помічника керівника - ОСОБА_3 , для здійснення фотозйомки вищевказаного товару з метою подальшого підготування експертного звіту щодо визначення ринкової вартості. Згідно позовної заяви, на підставі зроблених ОСОБА_3 фотографій товару, оцінювачем ТОВ «Мозер Авто» - ОСОБА_4 було складено звіт №257745/19 про визначення ринкової вартості автомобіля, який ввозиться на митну територію України (а.с. 13-21).

Відповідно до звіту №257745/19 про визначення ринкової вартості автомобіля, який ввозиться на митну територію України, ринкова вартість вищевказаного товару становила 26 750 доларів США. В звіті, також, були зазначені такі пошкодження товару: капот вм`ятина пошкоджено ЛФП, бампер передній відсутній, посилювач переднього бампера, решітка радіатора відсутня, нижня решітка переднього бампера відсутня, нижній спойлер переднього бампера відсутній, фара права відсутня, фара ліва відсутня, крило переднє праве відсутнє, підкрилок переднього правого крила відсутній, двері передні праві вм`ятина пошкоджено ЛФП, дзеркало заднього огляду переднє праве, скло вітрове передньої правої двері, двері задні праві вм`ятина пошкоджено ЛФП, крило заднє праве вм`ятина пошкоджено ЛФП, нижня накладка заднього бампера відсутня, нижній спойлер заднього бампера відсутній, дзеркало заднього огляду переднє ліве відсутнє.

10.05.2019 року, з урахуванням тих самих фотографій та звіту, позивачем було складено Акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів б/н (а.с. 22).

14.05.2019 року позивачем було подано до відділу митного оформлення №2 митного поста «Спеціалізований» Одеської митниці ДФС митну декларацію типу «ІМ 40 АА», що була зареєстрована за номером UA500650/2019/018260 (а.с. 24-37). У митній декларації було вказано вартість товару у розмірі 27 150 доларів США. До митної декларації позивачем було додано такі товаро-супровідні документи: коносамент MHLCULGB190201628 від 07.03.2019, інвойс № UA764/4 від 03.02.2019, SALVAGE CERTIFICATE №B380114196S від 14.01.2019; витяг з веб-сайту https://www.copart.com щодо лоту №53391458 (товару); Акт про проведення фізичного огляду товарів та інших документів від 10.05.2019 року; Звіт № 257745/19 від 10.05.2019 року та інші документи. З урахуванням фрахту вартість становила 27 150 доларів США.

Згідно з графами МД №UA5000650/2019/018260 було заявлено товар: «Автомобіль легковий з двигуном внутрішнього згорання з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, пасажирський, що був у використанні, U.№55SWF6EB7JU257745, марка автомобіля - MERCEDES-BENZ; модель - С 43 4MATIC; календарний рік виготовлення - 12/2017, модельний рік виготовлення - 2018, зак.кількість місць, вкл.водія 5, тип двигуна - бензиновий, роб.об`єм циліндрів двигуна - 2996 куб.см.тип кузова - седан, колісна формула 4x4, пробіг - 2405 миль.

17.05.2019 року було проведено митний огляду товару. При цьому, для здійснення огляду було залучено судового експерта товарознавця для здійснення незалежної експертної оцінки товару. Вказаного експерта було залучено органами митниці на підставі листа №4361/10/15-70-20-01-17 від 15.05.2019 року, за результатами огляду було встановлено, що у товарі відсутні певні пошкодження, що були зазначенні в графі 31 митної декларації, Акті та Звіті, а саме: наповнювач переднього бампера наявний, підкрилок заднього правого крила присутній, ЛФП бампера заднього не пошкоджено, ЛФП крила заднього лівого не пошкоджено, колісний диск переднього лівого колеса наявний, не пошкоджений, подушки безпеки бокові праві не спрацювали, облицювання даху не пошкоджено.

17.05.2019 року після проведеного митного огляду, який закінчився о 16 годині 25 хвилин, та встановлення невідповідностей, декларантом, відповідно до витягу з АСМО «Інспектор», 17.05.2019 року о 20 годині додано виправлені, з урахуванням виявлених розбіжностей, Акт фізичного огляду від 10.05.2019 та Звіт від 10.05.2019 №257745/19.

В подальшому, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №782/19 від 20.05.2019 року, ринкову вартість товару митними органами було встановлено у розмірі 31 428,07 доларів США. Згідно зі службовою запискою м/п «Спеціалізований» Одеської митниці ДФС від 27.05.2019 року №534/15-70-69, різниця сум митних платежів, нарахованих за заявленою ОСОБА_1 та за встановленою митною вартістю, становила 32 506,32 грн.

29.05.2019 року головним державним інспектором першого відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Фаніним О.В. було складено протокол про порушення митних правил №1376/50000/19 щодо порушення позивачкою ст. 485 Митного кодексу (а.с. 38-42).

05.06.2019 року державним інспектором Шаталовим К.М. було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500650/2019/00742, якою було відмовлено в прийнятті поданої митної декларації, що була подана позивачем (а.с.45-48).

06.06.2019 року, з огляду на коригування вартості товару, ОСОБА_2 , як замовником у договорі №479/19 на брокерське декларування, було здійснено доплату за митне оформлення товару у розмірі 35 000 гривень. 07.06.2019 року митним брокером ТОВ «Одемара-Інтер» - ОСОБА_5 з метою митного декларування вищевказаного товару було подано нову митну декларацію UA500650/2019/023909 (а.с 49).

20.06.2019 року в.о. заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Меркотуном Анатолієм Володимировичем щодо позивача було винесено Постанову у справі про порушення митних правил №1376/50000/19 про визнання винним у порушенні ст. 485 Митного Кодексу та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 97 518,96 грн., відповідно до резолютивної частини ОСОБА_1 , визнано винною у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 97 518,96 грн. (а.с.50-55).

Не погоджуючись з отриманою постановою про накладення адміністративного стягнення позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не надано належних доказів на підтвердження умислу позивача на вчинення дій, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У розумінні ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За правилами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Так, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларанті, а митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки, та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

При цьому, такий контроль може здійснюватися, у тому числі, шляхом проведення оцінки вартості товару за допомогою експерта, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Частиною 1 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, Митним кодексом України встановлений вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем подано митну декларацію типу «ІМ 40 АА», що була зареєстрована за номером UA500650/2019/018260 та додано такі товаро-супровідні документи: коносамент MHLCULGB190201628 від 07.03.2019, інвойс № UA764/4 від 03.02.2019, SALVAGE CERTIFICATE №B380114196S від 14.01.2019; витяг з веб-сайту https://www.copart.com щодо лоту №53391458 (товару); Акт про проведення фізичного огляду товарів та інших документів від 10.05.2019 року; Звіт № 257745/19 від 10.05.2019 року та інші документи. З урахуванням фрахту вартість становила 27 150 доларів США.

В свою чергу, оскаржуваним рішенням митного органу встановлено, що декларантом ТОВ «Одемара-Інтер» ОСОБА_1 при поданні до Одеської митниці ДФС митної декларації UA500650/2019/018260 та товаро-супровідних документів, вчинені дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, а саме заявлено неправдиві відомості (щодо пошкоджень переміщуваного товару, в тому числі в акті фізичного огляду) необхідні для визначення митної вартості товарів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 32 506,32 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Статтею 485 Митного кодексу України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративні правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

З матеріалів справи вбачається, що в Інвойсі № UA764/4 від 03.02.2019 року ціна товару становить 26 750 доларів США, а з урахуванням фрахту - 27 150 доларів США. Аналогічна ціна підтверджується і Витягом. Крім того, аналогічна сума була вказана і в митній декларації від 07.06.2019 року (графа 22).

За таких обставин, позивачем здійснено митне декларування товару на підставі наявних та наданих замовником - ОСОБА_2 документів.

Крім того, позивачем надано висновок експерта, а, також, здійснено огляд товару, зокрема, встановлено марку і модель товару, інші данні, що не потребують спеціальних знань. Опис пошкоджень товару позивачем заповнено на підставі висновку експерта. За відсутності спеціальних знань позивач не могла встановити, що опис товару не повністю відповідає фактичним даним.

Більше того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що після проведеного митного огляду та встановлення невідповідностей, декларантом, відповідно до витягу з АСМО «Інспектор», 17 травня 2019 року о 20 годині додано виправлені, з урахуванням виявлених розбіжностей, Акт фізичного огляду від 10 травня 2019 року та Звіт від 10 травня 2019 року №257745/19.

Крім того, ОСОБА_2 , як замовником у договорі №479/19 на брокерське декларування було здійснено доплату за митне оформлення товару у розмірі 35 000 гривень.

З вказаного вбачається, що у позивача був відсутній умисел на внесення неправдивих відомостей про вартість товару, оформленого митною декларацією «ІМ 40 АА», що була зареєстрована за номером UA500650/2019/018260, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 485 Митного кодексу України.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, колегія суддів зазначає, що за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар), сам факт неправильного визначення вартості автомобіля (який декларант вказав на основі наявних в нього товаросупровідних документів, не маючи можливості при декларуванні перевірити достовірність цих відомостей з фактично поставленим товаром), не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до статті 485 МК.

Крім того, оскаржуваною постановою у справі про порушення митних правил не встановлено жодного факту подання позивачем недостовірних документів, надання ним недостовірної інформації та/або ненадання заявником всієї наявної у нього інформації.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів наявність умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 М України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку аргументам, викладеним у позовній заяві. Доводи апеляційної скарги щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого т. 485 МК України спростовуються висновками суду.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Джабурія О.В. Запорожан Д.В.