Справа № 120/860/19-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/860/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук М.П.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

06 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Бешлея І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування індивідуального акта,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування індивідуального акта.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року позов задоволено: визнано протиправним на скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 12.03.2019 року № 437 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав викладених у скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Позивач та його представник заперечували щодо задоволення вимог апеляційної скарги та просили залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача та представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ з липня 1999 року, а з листопада 2015 року в органах Національної поліції, останній час займав посаду начальника управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП у Вінницькій області.

07.03.2019 року до ГУ НП у Вінницькій області надійшла інформація про вчинення у м. Вінниці на перехресті вулиць Хмельницького шосе, Максимовича, дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

За даним фактом керівництвом ГУ НП у Вінницькій області 08.03.2019 року прийнято рішення про проведення службового розслідування.

На підставі складеного за його результатами висновку від 11.03.2019 року, наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області № 437 від 12.03.2019 року до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Не погоджуючись з даним наказом позивач оскаржив його в судовому порядку.

При прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.04.2019 року у справі №145/488/19, що набрало законної сили, скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 07.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП у зв`язку з відсутністю адміністративного правопорушення. Згідно із постановою Вінницького апеляційного суду від 02.05.2019 року у справі № 127/7712/19, скасовано постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2019 року, а провадження закрито, у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

При цьому, судові рішення ґрунтуються на відсутності належних та допустимих доказах на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 07.03.2019 року керував транспортним засобом на перехресті вулиць Хмельницьке шосе, Максимовича, в м. Вінниці.

У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції критично оцінив висновки матеріалів службового розслідування та звернув увагу на той факт, що обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди є адміністративно караною дією і вказані обставини підлягають встановленню за наслідками розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення і доведення вини винної особи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що звільнення позивача було проведено незаконно, за відсутності зібраних у встановленому законом порядку необхідних доказів, які б підтверджували протиправність поведінки позивача, а тому оскаржуваний наказ №437 від 12.03.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 17 Закону України Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Стаття 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції (ст. 13 Статуту).

Згідно ст. 14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (ст. 19 Статуту).

З наведеного вбачається, що притягненню поліцейського до відповідальності передує проведення службового розслідування на підставі своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку.

При цьому, дисциплінарне стягнення не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач посилався на порушення ним вимог ч.1 п.1, 4, 6, 10, 11, 13 ч.3 ст.1 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліції», п.3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених МВС України від 09.11.2016 №1179, п.2 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 28.09.2017 №757, недотримання професійно-етичних норм поведінки поліцейських.

При цьому, притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності передувало службове розслідування за фактом вчинення позивачем дорожньо-транспортної пригоди, а саме 07.03.2019 приблизно о 21:00 в м. Вінниця на перехресті вулиць Хмельницьке шосе - Максимовича начальник УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області полковником поліції ОСОБА_1 перебуваючи поза службою, керуючи службовим автомобілем «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, не впоравшись з керуванням допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101», автомобілем «Skoda Octavia» та «Opel Vivaro».

Висновок відповідача ґрунтується на встановлених фактичних обставинах вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Суд звертає увагу на викладені вище положення ст. 11 Статуту про можливість притягнення до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом, у випадку якщо поліцейського в установленому порядку притягнуто до адміністративної або інших видів відповідальності.

Однак, як правильно було встановлено судом першої інстанції, що в установленому порядку позивача до адміністративної відповідальності не притягнуто.

Так, відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.04.2019 року у справі № 145/488/19, що набрало законної сили, скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 07.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП у зв`язку з відсутністю адміністративного правопорушення.

Згідно із постановою Вінницького апеляційного суду від 02.05.2019 року у справі №127/7712/19, скасовано постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2019 року, а провадження закрито, у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

При цьому, судові рішення ґрунтуються на відсутності належних та допустимих доказах на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 07.03.2019 року керував транспортним засобом на перехресті вулиць Хмельницьке шосе, Максимовича, в м. Вінниці.

Таким чином, вищевказаними судовими рішеннями встановлені обставини щодо відсутності факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 та ч.6 ст.121 КУпАП.

Частиною 4 статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення не входять до предмету доказування у даному спорі, а тому враховуючи, що діяння, кваліфіковані як дискредитація звання поліцейського, пов`язані виключно із обставинами вчинення позивачем ДТП, які спростовані у судовому порядку, - підстави для висновку про порушення позивачем службової дисципліни відсутні.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності, жодним чином не може ототожнюватися з відсутністю фактів порушення дисципліни, тобто дисциплінарною відповідальністю, до якої і притягнуто позивача.

Однак, апелянтом не зазначено за які саме конкретно дії позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Виходячи із оскаржуваного наказу, слід зауважити, що порушення позивачем службової дисципліни слугувало вчинення ним адміністративних правопорушень.

Оскільки вчинення позивачем адміністративних правопорушень не знайшло свого підтвердження відповідними судовими рішеннями, а тому відповідачем не підтверджено порушення позивачем службової дисципліни.

А тому, обставини, які стали підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та не вказують у достовірний спосіб на протиправну поведінку позивача, яка може мати своїм наслідком звільнення в порядку дисциплінарної відповідальності.

В свою чергу, відповідач ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду справи не надав належних доказів на підтвердження не виконання позивачем посадових обов`язків, порушення службової дисципліни, що спричинило притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, за результатом апеляційного розгляду справи, врахувавши наведені вище обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та скасування оскаржуваного наказу за відсутності зібраних у встановленому законом порядку необхідних доказів, які б підтверджували протиправність поведінки позивача.

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 серпня 2019 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.