Справа № 520/11332/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 р.Справа № 520/11332/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

представників сторін : позивача - Олексенко Г.О., відповідача - Озацької О.В., Люботи О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, повний текст складено 19.03.19 року по справі № 520/11332/18

за позовом Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів"

до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби , Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Державне підприємство "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" (далі по тексту - позивач, ДП "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів", ДП «Укрспецвагон») звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту - ХУ Офісу ВПП ДФС, перший відповідач), в якому з урахуванням уточнень позовних вимог, прийнятих судом, просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неподання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення на поточний рахунок Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності та з податку на додану вартість із вироблених в країні товарів (робіт, послуг);

зобов'язати відповідача підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення Державному підприємству "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" (вул. Заводська (колишня Леніна), 5, смт. Панютине, м. Лозова, Харківська область, 64660, ідентифікаційний код 01056362) надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 50 408 796,33 грн. на поточний рахунок №4635 в ТВБВ №10020/0514 філії - Харківського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" МФО 351823, отримувач: ДП "Укрспецвагон" , та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 3 986 665,69 грн. на рахунок ДП "Укрспецвагон" №3301 в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС () на користь Державного підприємства «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» (код ЄДРОУ 01056362) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 р. залучено в якості другого відповідача - Офіс великих платників Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 Г, ).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після подання ДП "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" заяв про повернення надміру сплачених коштів, ХУ Офісу ВПП ДФС, всупереч вимог Податкового кодексу України не було підготовлено та подано до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення надміру сплачених сум з податку на прибуток та по податку на додану вартість, а тому така бездіяльність є протиправною.

Внаслідок допущеної контролюючим органом бездіяльності відбулося порушення прав позивача на повернення надмірно сплачених податку на прибуток та податку на додану вартість відповідно у розмірі 50 408 796,33 грн. та 3 986 665,69 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 по справі № 520/742/19 адміністративний позов Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" (вул. Заводська, 5, смт. Панютине, м. Лозова, Харківська область, 64660, ) до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, 61052, ), Офісу великих платників Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 Г, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо неподання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення на поточний рахунок Державного підприємства Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності та з податку на додану вартість із вироблених в країні товарів (робіт, послуг).

Зобов'язано Офіс великих платників Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 Г, ) підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення Державному підприємству "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" (вул. Заводська (колишня Леніна), 5, смт. Панютине, м. Лозова, Харківська область, 64660, ідентифікаційний код 01056362) надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 50408796,33 грн. на поточний рахунок №4635 в ТВБВ №10020/0514 філії - Харківського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" МФО 351823, отримувач: ДП "Укрспецвагон" , та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 3986665,69 грн. на рахунок ДП "Укрспецвагон" №3301 в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, 61052, ) на користь Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" (вул. Заводська, 5, смт. Панютине, м. Лозова, Харківська область, 64660, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1762,0 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Другий відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне та неповне з'ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для належного вирішення справи, неправильне та неповне дослідження наявних у справі доказів, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального (ст.43 Податкового кодексу України) та порушення норм процесуального (ст.72-76, ст.242 КАС України) права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 по справі № 520/742/19 скасувати в оскаржуваній частині та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю.

На думку апелянта, у спірних відносинах відсутні підстави для зобов'язання Офісу великих платників Державної фіскальної служби підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення на поточний рахунок ДП "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 50408796,33 грн та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 3986665,69 грн, оскільки станом на дату звернення позивача (14.08.2018) із заявами № 1/8666 та № 1/8665 про повернення надмірно перерахованих коштів у вказаних розмірах, ДП «Укрспецвагон» перебувавав у стані реорганізації шляхом злиття з ПАТ «Українська залізниця», а тому у контролюючого органу, згідно з вимогами пункту 3 розділу II наказу Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, була відсутня можливість щодо здійснення відповідного повернення надміру сплачених грошових коштів.

Також вважає, що не має підстав і для задоволення заяви позивача від 04.10.2018 за №1/8674 про перенесення суми переплат по податкам, які обліковуються на інтегрованих картках позивача, а саме з податку на додану вартість в сумі 12 745 910,47 грн. та податку на прибуток підприємств і організацій в сумі 68 506 095,23 грн., на відповідні інтегровані картки ПАТ «Укрзалізниця» у зв'язку з визначенням згідно даних заключного передавального акту від 01.12.2015 дебіторської заборгованості за розрахунками з бюджетом в сумі 21 127 тис. грн, в тому числі з податку на прибуток в сумі (3 077) тис.грн.

Неправильне застосування норм матеріального права судом першої інстанції, за твердженням другого відповідача, полягає у неврахуванні приписів п.43.3 ст.43 Податкового кодексу України та п.п.5, 6 наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, якими встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення надміру сплачених сум є подання заяви про таке повернення до Харківського управління Офісу великих платників, однак така заява позивачем не подавалась. Вказує, що в позові позивач зазначає лише про звернення до контролюючого органу з заявою від 04.10.2018 за №1/8674 з проханням суми переплат по податкам, які обліковуються на інтегрованих картках позивача, а саме з податку на додану вартість в сумі 12 745 910,47 грн та податок на прибуток підприємств і організацій в сумі 68 506 095,23 грн, перенести на відповідні інтегровані картки ПАТ «Укрзалізниця». Таким чином, висновок суду першої інстанції, що викладений в рішенні від 19.03.2019, про дотримання вимог п. 43.3 ст. 43 ПК України в частині виконання обов'язку із подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств і організацій у розмірі 50 408 796,33 грн та з податку на додану вартість у розмірі 3 986 665,69 грн. суперечить фактичним обставинам у справі та не відповідає вимогам законодавства.

Разом з цим, другий відповідач вказує, що листом від 27.09.2018 № 40253/10/28-10-50-07-22 Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС в межах розглянутих заяв за № 1/8666 та за № 1/8665 від 14.08.2018 про повернення позивачу надмірно перерахованих коштів з податку на додану вартість в сумі 12 745 910,47 грн та податку на прибуток підприємств в сумі 68 506 095,23 грн надано відповідь про неможливість проведення відповідних дій в зв'язку з тим, що на час надання відповіді ДП "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" перебуває у стані реорганізації шляхом злиття з ПАТ «Українська залізниця».

Крім того наполягає, що в поданих позивачем до суду матеріалах відсутні докази, що підтверджують наявність самого факту надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств і організацій у розмірі 50 408 796,33 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 3 986 665,69 грн, а саме платіжні доручення, або інші документи, що підтверджують факт сплати податків до контролюючого органу. Щодо переплати з податку на прибуток, яка обліковується в ІКП ДП "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів", у сумі 50 408 796,33 гри., то остання виникла за рахунок сплати в бюджет у сумі 5 590 457,33 грн. та за рахунок виключення донарахованих сум (надходження ухвали суду) в розмірі 44818339,00грн., що були сплачені позивачем в попередніх періодах. Всупереч вимогам ст.ст. 72-76 КАС України, позивачем не надано до матеріалів справи доказів сплати до бюджету надміру сплачених коштів в сумі 44 818 339,00 грн, за рахунок яких утворилась переплата з податку на прибуток підприємств, що не дає змогу при розгляді справи спростувати або підтвердити сам факт наявності «переплати» коштів з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість, що зараховані до державного бюджету.

Вищенаведеним обставинам не надана судом належна оцінка та в порушення ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України вирішено справу по суті без встановлення самого факту наявності надміру сплачених грошових коштів.

В наданих до суду апеляційної інстанції письмових поясненнях представник другого відповідача додатково зазначив про те, що переплата з податку на прибуток у сумі 50 408 796,33 грн виникла в 2014 році, а із заявами про повернення надміру сплачених грошових коштів платник податків звернувся до контролюючого органу в 2018 році, а тому у позивача відсутнє право на відповідне звернення внаслідок пропуску строку у 1095 днів, встановленого п.43.3 ст.43 ПК України.

В судовому засіданні представники відповідачів підтримали вимоги апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених в останніх, та просили суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

В надісланому до суду письмовому відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції їх відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, "що у контролюючого органу відсутня можливість щодо здійснення відповідного перерахування надміру сплачених сум податків ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» на рахунки ПАТ «Укрзалізниця» згідно заяви від 04.10.2018р. за №1/8674" є недоречним, оскільки підставою позову є бездіяльність відповідача щодо неподання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення на рахунок ДП «Укрспецвагон» надміру сплачених грошових зобов'язань згідно заяв №1/8665 та №1 8666 від 14.08.2018 (а.с,37, 38 том 2). Саме з вказаними заявами позивач і звертався до першого відповідача, а тому твердження про недотримання ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» обов'язкової умови для здійснення повернення надміру сплачених сум грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств і організацій у розмірі 50 408 79633 грн. та з додатку на додану вартість у розмірі 3 986 665,69 грн щодо неподання відповідної заяви є хибним та таким, що спростовується встановленими фактичними обставинами у справі.

Листом від 14.08.2018 (а.с.35-36 том 2) позивач звернувся до начальника Харківського Управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та просив згідно заяв №1/8665 та №1/8666 від 14.08.2018 перерахувати надмірно сплачені кошти, сплачені як податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у сумі 68506095,23 грн (а.с.37 том 2) та сплачені як податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 12745910,47 грн (а.с.38 том 2).

Факт наявності переплати у розмірі 50408796,33 грн та 39866654,69 грн відповідачем не заперечується. Доказів наявності боргу у позивача на момент його звернення до відповідача, останнім суду також не надано.

Щодо не дотримання, на думку відповідача, вимог заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань саме на суму 68506095,23 грн та 12745910,47 грн, замість 50408796,33 грн та 3986665,69 грн, суд вірно зазначив, що відповідач не позбавлений можливості повернути надміру сплачені кошти в частині суми, задовольнивши заяви частково.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушення ст. 242 КАС України та правильно застосовано норму п. 43.3 ст. 43 ПК України.

Стверджує про виконання позивачем вимог ст. 43 ПК України, що необхідні для виникнення у нього права на повернення з бюджету надміру сплачених сум грошового зобов'язання, а саме: у позивача виникла переплата з відповідного податку; позивач у визначений ПК України строк подав відповідачу письмову заяву, в якій просив повернути переплату та зазначив реквізити для перерахування коштів (на поточний рахунок позивача в установі банку).

З посиланням на відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-щідприємців та громадських формувань вказує, що запис про припинення позивача відсутній, при цьому відповідач не надав доказів протилежного та визнав, що ДП «Укрспецвагон» перебуває у стані реорганізації шляхом злиття з ПАТ «Українська залізниця», а отже ДП "Укрспецвагон" є таким що не припинений.

Також зазначив, що діючим законодавством не передбачено надання платником податків платіжних доручень на підтвердження суми надміру сплачених податків, і такі суми встановлюються саме за даними інформаційних систем. Факт наявності переплати у вищевказаних розмірах згідно з даними інтегрованої картки позивача не ставилась сторонами під сумнів і відповідачем не заперечувалась, будь-яких рішень стосовно сум переплати з боку органу ДФС не приймалось, інше відповідачі не доводять.

Так, додаткові пояснення відповідача за №12430/28-10-50-05 від 12.03.2019, витяги з інтегрованої картки позивача по податку на додану вартість та по податку на прибуток підприємств, які були надані відповідачем Харківським управління Офісу великих платників податків ДФС разом з відзивом на позовну заяву №22/28-10-50-05 від 02.01.2019 та дані обліково-звітної інформаційної системи органів Державної фіскальної служби, які є додатками до позовної заяви від 04.12.2018 №1/8684 і є в матеріалах цієї справи, підтверджують наявність у позивача надміру сплачених сум з відповідних податків і є належними та допустимими доказами цього факту.

Вважає, що з позовом звернувся в межах строків, передбачених п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що листом від 14.08.2018 (а.с.35-36 том 2) позивач звернувся до начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та просив згідно заяв №1/8665 та №1/8666 від 14.08.2018 перерахувати надмірно сплачені кошти, сплачені як податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у сумі 68506095,23 грн. (а.с.37 том 2) та сплачені як податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 12745910,47 грн.(а.с.38 том 2).

За результатами розгляду листа за заявами відповідачем листом від 27.09.2018 (а.с.33 том 2) повідомлено Державне підприємство "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів", що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" створено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплено в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття. ДП "Укрспецвагон" ввійшов до переліку підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється ПАТ "Українська залізниця" (це зазначено в дод. 1 до Постанови КМУ від 25.06.2014 №200).

Згідно пункту 3 розділу II наказу Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 у разі, коли внаслідок припинення юридичної особи шляхом реорганізації частина її зобов'язань чи заборгованості залишається непогашеною або у платника обліковуються складові суми переплат, до ІКП юридичних осіб засобами програмного забезпечення переносяться відповідні облікові показники з дотриманням хронології їх виникнення на підставі одного із документів: рішення про узгодження плану реорганізації платника податків; передавального акта; розподільчого балансу.

Після отримання відповідних документів підрозділами Офісу буде в автоматичному режимі здійснено відображення зазначених сум переплат у листі на відповідні інтегровані дані ПАТ "Українська залізниця" (а.с.33 том 2).

На виконання п. 3 розділу II наказу Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 позивач листом від 04.10.2018 р. (а.с.42-43 том 2) надав до контролюючого органу копію передавального акту від 03.08.2015 р. та заключного передавального акту від 01.12.2015 р.(а.с.46 том 2).

Також до листа позивачем додані заяви №1/8676 та №1/8677 від 04.10.2018 (а.с.44-45 том 2).

Листом від 22.10.2018 повідомлено позивача, що в наданих документів відсутня інформація, що ПАТ "Укрзалізниця" є правонаступником по судовим спорам, оскільки інтереси організації у судових справах представляє ДП "УКРСПЕЦВАГОН".

На даний час проводиться апеляційне оскарження акту документальної позапланової виїзної перевірки ДП "Укрспецвагон" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.01.2014 по 29.02.2016, питань дотримання вимог законодавства за період з 01.01.2014 по 29.02.2016 за №40/28-09-14-04 від 29.04.2016 на суму:

№ від 10.10.2016 на загальну суму 10 558 681 грн (податок на прибуток)

№ від 10.10.2016 на загальну суму 6 305 143,50 грн (податок на додану вартість)

№ від 10.10.2016 на загальну суму 86 478 429 грн.

Також, на теперішній час тривають судові оскарження по наступних актах перевірках:

акт перевірки від 25.05.2015 №117/28-09-40-00-14, ППР № від 26.05.2015 на загальну суму 500 253 грн,

акт перевірки від 19.05.2011 №1407/40-028, ППР № від 09.06.2011 на суму 906135 грн,

акт перевірки від 12.02.2014 №35/40-00-14, ППР № від 28.02.2014 на загальну суму658718 грн, ППР № від 28.02.2014 на суму 325500 грн,

акт планової перевірки від 09.07.2013 №16/40.1, ППР форми "Р" № від 25.07.2013 на загальну суму 1104189 грн, ППР № від 25.07.2013 на загальну суму 68 910648,50 грн.

акт перевірки від 29.08.2011 №1946/40-028, ППР №0 від 21.09.2011 на загальну суму 1218751 грн, ППР №0 від 21.09.2011 на суму 1481701 грн.

У разі повернення підприємству надмірно сплачених грошових зобов'язань, а винесення постанови суду відбудеться на користь Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС, у ДП "Укрспецвагон" виникає податковий борг.

З метою уникнення податкового боргу, контролюючим органом запропоновано розглянути питання щодо повернення надміру сплачених грошових зобов'язань по податку на прибуток та по податку на додану вартість після судового оскарження(а.с.39-40 том 2).

Не погоджуючись з протиправною бездіяльністю відповідачів, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з дотримання позивачем положень ст.43 ПК України при поданні заяв №1/8665 та №1/8666 від 14.08.2018 про повернення надміру сплачених коштів по податку на прибуток у розмірі 50408796,33 грн та по податку на додану вартість в розмірі 39866654,69 грн, наявності за даними інтегрованої картки платника податку позивача переплати станом на дату подання вказаних заяв, відсутності податкового боргу, та як наслідок, виникнення у першого відповідача обов'язку в частині розгляду вказаних заяв в порядку встановленому ст.43 ПК України. Враховуючи, що всупереч наведеної норми права, станом на час розгляду справи Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби заяви позивача про повернення підприємству надміру сплачених коштів не розглянуті, висновок не складений, відповідному органу казначейства не направлений та кошти, відповідно, не повернуті позивачу з бюджету, суд дійшов висновку про допущення протиправної бездіяльності першим відповідачем.

В зв'язку з тим, що позивач починаючи з січня 2019 року вже перебував за основним місцем обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби, а не у першого відповідача, суд першої інстанції вважав, що належним способом захисту порушених прав та інтересів позивача є зобов'язання Офісу великих платників Державної фіскальної служби підготувати та подати до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення Державному підприємству "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 50408796,33 грн та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 3986665,69 грн на поточні рахунки позивача.

Також за висновком суду першої інстанції відмовлено в частині задоволення вимог про визнання протиправною бездіяльності Офісу великих платників Державної фіскальної служби, оскільки із заявами про повернення надмірно перерахованих коштів позивач не звертався, Офісом великих платників податків ДФС жодних рішень не приймалось, дії не вчинялись.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що фактично спірні правовідносини склалися внаслідок неотримання позивачем за наслідками розгляду його заяв №1/8665 та №1/8666 від 14.08.2018 надміру сплачених коштів по податку на прибуток та по податку на додану вартість у відповідних розмірах, які обліковувалися як переплата згідно даних інтегрованої картки ДП «Укрспецвагон».

Листом від 27.09.2018 № 40253/10/28-10-50-07-22 Харківське управління Офісу великих платників податків ДФС з посиланням на пункт 3 розділу II наказу Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 повідомило позивача про те, що після отримання Офісом ВПП ДФС рішення про узгодження плану реорганізації платника податків, передавального акту, розподільчого балансу офісом буде в автоматичному режимі здійснено відображення зазначених у листі сум переплат на відповідні інтегровані картки ПАТ «Українська залізниця».

В подальшому на лист позивача від 04.10.2018 про перенесення на відповідні інтегровані картки ПАТ «Укрзалізниця» сум переплат по податкам, які обліковуються на інтегрованих картках ДП «Укрспецвагон» першим відповідачем була надана відповідь від 22.10.2018, в якій запропоновано це питання вирішити після судового оскарження актів перевірок.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

За визначенням, наведеним законодавцем у підпункті 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України, під надміру сплаченими грошовими зобов'язання слід розуміти суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Положеннями підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків наділений правом на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань визначено статтею 43 ПК України.

Пунктом 43.1 цієї статті передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (пункт 43.2. статті 43 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 43.3 ст.43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до пункту 43.4 статті 43 ПК України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Приписами пункту 43.5 статті 43 ПК України зобов'язано контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Положення статті 43 ПК України узгоджуються з нормами Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15 грудня 2015 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124 (далі - Порядок № 1146).

Порядок № 1146 регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби, з метою належного виконання положень статей 43, 102 ПК України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Пунктом 5 Порядку № 1146 встановлено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Пунктом 6 Порядку № 1146 передбачено, що у заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштів, що повертаються 1) на поточний рахунок платника податку в установі банку; 2) на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби, незалежно від виду бюджету; 3) готівкою за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 4) готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 5) поштовим переказом через підприємства поштового зв'язку; 6) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на небюджетний рахунок з обліку коштів забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві; банківський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу Державної фіскальної служби у відповідному уповноваженому банку (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою).

Після реєстрації в органі Державної фіскальної служби заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку (пункт 7 Порядку № 1146).

Відповідно до пунктів 8 та 9 Порядку № 1146 у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку; три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства. Орган ДФС несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання. Якщо висновок підготовлено на частину вказаної у заяві суми, то у день його направлення до органу Казначейства орган ДФС направляє платнику письмове повідомлення з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Таким чином, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику на підставі його заяви про таке повернення, яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми, за умови відсутності у такого платника податків податкового боргу. При цьому, підготовка висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви та його подання для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів є обов'язком, а не правом контролюючого органу, реалізуючи який він водночас наділений правом підготувати відповідний висновок лише на частину вказаної платником податків у заяві суми та запропонувати останньому провести звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.

Відтак, необхідною обставиною для повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках податкового органу як переплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється контролюючими органами, є факт ухвалення податковим органом висновку про повернення надмірно сплачених сум податку, а невиконання такого обов'язку в частині підготовки та подання відповідного висновку є протиправною бездіяльністю.

Позивач звернувся до відповідача із заявами №1/8665 та №1/8666 від 14.08.2018, в якій, з огляду на те, що на дату подачі заяв, згідно інформації, зазначеної в Електронному кабінеті платника податків, за ним обліковується переплата з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 68 506 095,23 грн. та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 12745910,47 грн., просив повернути вказані переплати за вказаними в заяві реквізитами на його поточний рахунок та рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Вказані заяви позивача, копії яких наявні в матеріалах справи, містять обов'язкові реквізити передбачені пунктом 6 Порядку № 1146, а саме, зазначено суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначено напрям перерахування коштів (вид рахунку).

Колегія суддів дослідивши зміст заяв від 14.08.2018, відхиляє посилання апелянта на недотримання позивачем вимог п.43.3 ст.43 ПК України та пунктів 5, 6 Порядку № 1146 в частині ненаправлення позивачем заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань по податку на прибуток в сумі 50408796,33 грн, а по податку на додану вартість - 39866654,69 грн., оскільки саме на вказані заяви листом від 27.09.2018 першим відповідачем і була надана відповідь про фактичну відмову в їх задоволенні.

Та обставина, що в заявах були зазначені суми у більших розмірах : 68 506 095,23 грн. - по податку на прибуток та 12 745 910,47 грн - по податку на додану вартість, не спростовує факт подачі таких заяв, надання відповіді на них та не позбавляє відповідача можливості повернути надміру сплачені кошти в частині заявлених сум, задовольнивши заяви частково.

Позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції було уточнено позовні вимоги в частині визначення розміру надміру сплачених коштів, які він просив повернути йому на рахунки, а саме, по податку на прибуток зазначено - 50408796,33 грн, а по податку на додану вартість - 39866654,69 грн.

Неможливість здійснення повернення надмірно перерахованих коштів за вказаними заявами перший відповідач вмотивовував виключно посиланням на реорганізацію ДП «Укрспецвагон" шляхом злиття з ПАТ "Українська залізниця», яка на час розгляду заяв не завершена, та ненаданням документів щодо її завершення.

Разом з цим, у розумінні ст.43 ПК України наведені у відмові обставини та обґрунтування не є підставою для відмови в поверненні надміру сплачених коштів позивачу.

Згідно з ч.5 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

У відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, запис про припинення позивача відсутній, і відповідач не надав доказів протилежного та фактично визнає, що ДП «Укрспецвагон» перебуває у стані реорганізації шляхом злиття з ПАТ «Українська залізниця», а отже ДП "Укрспецвагон" не може вважатися припиненим, а тому і посилання апелянта на пункт 3 розділу II Наказу Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 є такими, що не можуть бути взяті до уваги та неприйнятні для обґрунтування правомірності відмови підготувати висновок про повернення надміру сплачених грошових коштів згідно із заявами за № 1/8666 та№ 1/8665 від 14.08.2018.

Інших мотивувань, таких, як відсутність переплати у заявлених розмірах, порушення позивачем процедури повернення надміру сплачених коштів, встановленої статтею 43 ПК України, у тому числі і пропуск 1095-денного строку для повернення коштів, у листі не викладено.

Представник відповідачів в судовому засіданні не заперечував, що фактично вказаний лист від 27.09.2018 є відмовою у задоволенні заяв позивача.

Факт наявності вказаної переплати згідно даних інтегрованої картки платника ДП «Укрспецвагон» та відсутність податкового боргу у позивача, як на дату звернення позивача до податкового органу із заявою про повернення надміру сплачених сум, так і станом на день розгляду справи судами, відповідачами не спростовувалися та колегією суддів апеляційної інстанції не встановлена.

Лист Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС від 27.09.2018 № 40253/10/28-10-50-07-22 за результатами розгляду вказаних заяв не містить інформації щодо відсутності у позивача переплати з податку на прибуток та податку на додану вартість у вищевказаних розмірах, як і обґрунтування з првиоду наявності підстав у відповідача для невиконання покладеного на нього обов'язку щодо підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його до Державної казначейської служби України.

Посилання апелянта на ненадання позивачем платіжних доручень на підтвердження суми надміру сплачених податків з огляду на пункт 8 Порядку № 1146 є таким, що не заслуговують на увагу, оскільки вказані у заявах позивача від 14.08.2018 суми обліковувалися саме за даними інформаційних систем, отже, не потребували додаткового підтвердження у розумінні цього нормативно-правового акту, яким повинні керуватися і відповідачі по справі.

Також колегією суддів встановлено, що із заявами про повернення надміру сплачених сум податку позивач звернувся до контролюючого органу 14.08.2018, використав при цьому дані інтегрованої картки, відповідно до яких станом на 01.01.2018 року обліковувалася переплата, тобто в межах 1 095 денного строку.

Слід зауважити, що посилання апелянта на пропуск позивачем 1 095 денного строку для повернення переплати з податку на прибуток міститься лише в додаткових поясненнях, і не було зазначено ані у відмові від 27.09.2018, ані у відзиві на позов, ані в апеляційній скарзі.

Разом з цим, перевіривши вказані твердження, колегією суддів встановлено їх хибність, оскільки вказана переплата виникла на підставі податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний 2015 рік, яка подана до контролюючого органу 25.02.2016.

Контролюючим органом під час розгляду справи не надано обґрунтованих пояснень про причини невиконання покладеного на нього обов'язку щодо підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його до Державної казначейської служби України у порядку встановленому законом.

Посилання представника відповідача на те, що повернення сум грошового зобов'язання неможливе, оскільки триває касаційний розгляд справ про скасування податкових повідомлень-рішень та у випадку, якщо суд встановить законність податкових повідомлень-рішень, та у позивача утвориться податковий борг, є безпідставним з огляду на те, що повернення надміру сплачених грошових зобов'язань є правом позивача. До того ж, рішення суду у справах №2а-12890/11/2070 та №820/10865/13 набрали законної сили, і це ніяким чином не вплинуло на зменшення суми, заявленої до повернення. Будь-яких рішень стосовно зазначених сум переплати з боку органу ДФС не приймалось.

Оскільки за позивачем обліковується надмірна сплата з податку на прибуток, наявність якої підтверджена матеріалами справи, для повернення якої позивач неодноразово звертався із відповідними заявами, дотримавшись 1095-денного строку, встановленого ст.ст.43, 102 ПК України, вказавши напрям перерахування цих коштів, а перший відповідач за результатами отриманих заяв ДП «Укрспецвагон» протиправно не вжив відповідних заходів та не вчинив необхідних дій, визначених наведеними нормативно-правовими актами (не підготував висновок про їх повернення та не подав такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у спірних правовідносинах саме відповідачі, не виконавши покладені на них статтею 43 ПК України та положеннями Порядку № 1146 обов'язки, діяли не на підставі та не у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правильно застосовані положення ПК України та вказаних вище підзаконних нормативно-правових актів при визначенні бездіяльності контролюючого органу, яка насамперед полягала у непідготуванні висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету і продовжувалася неподанням висновку для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З огляду на вищевикладене, висновок суду першої інстанції про допущення протиправної бездіяльності першим відповідачем та наявність підстав для зобов'язання другого відповідача, як контролюючого органу, у якого на обліку з січня 2019 року перебуває позивач, вчинити дії ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає обставин, які б давали підстави ставити під сумнів правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в частині задоволення позову.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року по справі № 520/11332/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 06.08.2019 року