Справа № 0240/2965/18-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2965/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

02 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Шидловського В.Б. Франовської К.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року (рішення ухвалене суддею Мультян М.Б. в м.Вінниця, повний текст судового рішення складено 22 листопада 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Вінницької обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту охорони здоров`я Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, зазначив, що 23 та 24 травня 2018 року звернувся письмово до відповідача із заявою у якій просив організувати виїзний медичний огляд і консультування лікарем-офтальмологом ОСОБА_1 , який відбуває покарання в установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

Департамент охорони здоров`я листом від 04 червня 2018 року повідомив громадську організацію "Єнакіївська правозахисна група "ЄПГ", що звернення щодо обстеження засудженого, який відбуває покарання у державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)" та повідомило, що для обстеження засудженого необхідно клопотання адміністрації державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" з висновками медичної частини державної установи. Запропоновано звернутись до державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" з метою звернення до департаменту.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, про задоволення позовних вимог.

В судове засідання представники сторін не прибули.

В заяві до суду від 26 липня 2019 року ОСОБА_1 просить розглядати справу за його відсутності, за участі його представника ОСОБА_2 .

В заяві до суду представник відповідача просить розглядати справу за його відсутності.

Враховуючи той факт, що представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , а також представника відповідача належним чином повідомлено про про день, час та місце судового розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу без участі учасників судового засідання в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судами встановлено, що до Департаменту охорони здоров`я Вінницької обласної державної адміністрації звернулась громадська організація "Єнакіївська правозахисна група "ЄПГ", звернення датовано 23 травня 2018 року, доповнення до вказаного звернення датовано 24 травня 2018 року (за підписом ОСОБА_2 - помічника-представника позивача), у яких просила організувати виїзний медичний огляд і консультування лікарем-офтальмологом ОСОБА_1 , який відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі в установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

Департамент охорони здоров`я листом від 04 червня 2018 року повідомив громадську організацію "Єнакіївська правозахисна група "ЄПГ", що для звернення щодо обстеження засудженого, який відбуває покарання у державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)" необхідне клопотання адміністрації державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" з додаванням висновків медичної частини державної установи. Заявнику запропоновано звернутись до державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" з метою звернення останньої до департаменту.

Не вирішення поставленої у його зверненні вимоги позивач вважає протиправною бездіяльністю відповідача, що спонукало його звернутися до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірних дій щодо позивача не вчинив, оскільки для вирішення питання про обстеження обстеження засудженого, який відбуває покарання в установі відбування покарань законом встановлено певну процедуру, без дотримання якої відповідач самостійно не уповноважений вирішувати вказане питання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 178 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 р. № 2801-XII (далі - Закон) передбачено, що кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає: а) життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та соціальне обслуговування і забезпечення, який є необхідним для підтримання здоров`я людини; ... д) кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій... е) достовірну та своєчасну інформацію про стан свого здоров`я і здоров`я населення, включаючи існуючі і можливі фактори ризику та їх ступінь; ... і) відшкодування заподіяної здоров`ю шкоди; ... й) можливість проведення незалежної медичної експертизи у разі незгоди громадянина з висновками державної медичної експертизи, застосування до нього заходів примусового лікування та в інших випадках, коли діями працівників охорони здоров`я можуть бути ущемлені загальновизнані права людини і громадянина..."

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач відбуває покарання в установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)" у вигляді довічного позбавлення волі за вироком суду.

Згідно із ч. 3 ст. 63 Конституції України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Відповідно до ст.1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Так, правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання. (ч. 1, 2, 4 ст. 7 КВК України).

До засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України (ст. 3 КВК України).

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Відповідно до абз.5 ч.1 ст.8 КВК України засуджені мають право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом. Охорона здоров`я забезпечується системою медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних заходів, а також поєднанням безоплатних і платних форм медичної допомоги. Засудженому гарантується право на вільний вибір і допуск лікаря для отримання медичної допомоги, у тому числі за власні кошти. Засуджені, які мають розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів чи інших одурманюючих засобів, можуть за їх письмовою згодою пройти курс лікування від зазначених захворювань;

Згідно ч. 1 ст.107 КВК України засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України отримувати медичну допомогу і лікування, у тому числі платні медичні послуги за рахунок особистих грошових коштів чи коштів рідних та близьких в закладах охорони здоров`я, які мають ліцензію Міністерства охорони здоров`я України та не віднесені до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Порядок і умови виконання та відбування покарання у виді довічного позбавлення волі врегульовано ст.151 КВК України, відповідно до ч.2. вказаної правової норми передбачено, що на осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу.

В силу приписів ст. 116 КВК України визначено, що порядок надання особам, які позбавлені волі, медичної допомоги, організації і проведення санітарного нагляду, використання лікувально-профілактичних і санітарно-профілактичних установ охорони здоров`я і залучення з цією метою їхнього медичного персоналу визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Засуджений має право звертатися за консультацією і лікуванням до закладів охорони здоров`я, що мають ліцензію Міністерства охорони здоров`я України, які надають платні медичні послуги та не віднесені до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань. Оплата таких послуг і придбання необхідних ліків здійснюється засудженим або його рідними та близькими за рахунок власних коштів. Консультування та амбулаторне лікування в таких випадках здійснюються в медичних частинах колоній за місцем відбування покарання під наглядом персоналу медичної частини. У разі необхідності лікування в умовах стаціонару засуджений має право отримувати медичну допомогу і лікування, в тому числі платні медичні послуги за рахунок особистих грошових коштів чи коштів рідних та близьких, у зазначених закладах охорони здоров`я. Підставою для надання такої медичної допомоги є медичний висновок. Режим перебування засуджених на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, не віднесених до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, визначається законодавством.

Порядок перебування, умови тримання та охорони засуджених у закладах охорони здоров`я, не віднесених до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, визначаються Міністерством юстиції України.

Так, відповідно до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572, (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 р. за № 990/25767) визначено основні засади організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі та взаємодію закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - заклади охорони здоров`я ДКВС) із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги засудженим.

Медична частина установи виконання покарань - заклад охорони здоров`я ДКВС, який здійснює діяльність у сфері охорони здоров`я, контроль за станом здоров`я засуджених шляхом проведення медичних оглядів, обстежень, здійснення диспансерного нагляду, надання первинної медичної допомоги, екстреної медичної допомоги, амбулаторної та стаціонарної медичної допомоги відповідно до Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (далі - медична частина).

До консультування, обстеження та лікування хворих засуджених можуть залучатися лікарі закладів охорони здоров`я.

Орієнтовний перелік закладів охорони здоров`я для надання медичної допомоги засудженим (далі - орієнтовний перелік) визначається Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннями (головними управліннями) охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та міжрегіональними управліннями з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з урахуванням спеціалізації закладів охорони здоров`я та наявності умов, які дозволяють забезпечити ізоляцію засуджених.

Засуджений має право на вільний вибір лікаря.

У разі звернення засудженого до лікаря закладу охорони здоров`я ДКВС з проханням про допуск обраного лікаря медичний працівник закладу охорони здоров`я ДКВС протягом однієї доби готує медичну довідку про стан здоров`я засудженого та запит до керівництва установи виконання покарань (далі - УВП).

Керівництво УВП забезпечує допуск лікаря до засудженого протягом трьох робочих днів після представлення обраним лікарем паспорта громадянина, документа про освіту та сертифіката спеціаліста.

Висновок медичного обстеження, консультації та дані щодо проведеного лікування лікарем в обов`язковому порядку включаються до медичної карти №025/о або медичної карти №003/о.

Відшкодування витрат, пов`язаних із наданням обраним засудженим лікарем медичної допомоги, здійснюється за рахунок власних коштів засудженого або його родичів.

Консультування, обстеження і лікування обраним засудженим лікарем здійснюються в умовах закладу охорони здоров`я ДКВС у присутності медичного персоналу.

У разі потреби в додаткових обстеженнях, які не можуть бути здійснені в закладах охорони здоров`я ДКВС (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), їх проведення здійснюється на базі закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку, де таке обстеження може бути проведено.

Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення засудженого до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку, медичний працівник закладу охорони здоров`я ДКВС готує медичну довідку про стан здоров`я такого засудженого, в якій визначає строк, протягом якого керівництво УВП має направити засудженого для проведення такого обстеження, та запит до керівництва УВП.

Керівництво УВП не пізніше строку, визначеного лікарем у медичній довідці, забезпечує направлення засудженого на обстеження до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Якщо за результатами огляду чи обстеження засудженого встановлено, що він потребує надання медичної допомоги в закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар закладу охорони здоров`я ДКВС готує медичну довідку про стан здоров`я засудженого та звертається із запитом до керівництва УВП.

Керівництво УВП не пізніше строку, визначеного лікарем у медичній довідці, забезпечує перевезення засудженого до такого закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Керівництво УВП організовує та забезпечує цілодобову охорону засудженого під час лікування у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку відповідно до вимог законодавства.

При направленні хворого у заклад охорони здоров`я обов`язково надається форма первинної облікової документації №027/о "Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого" (далі - виписка з медичної карти № 027/о), затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 року № 110, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.04.2012 року за № 661/20974.

Усі висновки медичних обстежень, консультацій та дані щодо проведеного лікування в обов`язковому порядку вносяться до медичної карти №025/о або медичної карти №003/о.

З матеріалів справи слідує, що зі зверненнями до Департаменту охорони здоров`я Вінницької обласної державної адміністрації зверталась (за підписом ОСОБА_2 ) громадська організація "Єнакіївська правозахисна група "ЄПГ" (далі за текстом громадська організація - ГО). В цих зверненнях ГО просила організувати виїзний медичний огляд і консультування лікарем-офтальмологом ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідно до Кримінально-виконавчого кодексу України та Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі засуджений має право на вільний вибір лікаря.

У разі звернення засудженого до лікаря закладу охорони здоров`я ДКВС з проханням про допуск обраного лікаря медичний працівник закладу охорони здоров`я ДКВС протягом однієї доби готує медичну довідку про стан здоров`я засудженого та запит до керівництва установи виконання покарань (далі - УВП).

Як встановлено судами, не спростовано та не заперечувалось позивачем, а ні він, а ні його представник не зверталися до адміністрації державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" з проханням про залучення іншого лікаря для огляду ОСОБА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки ОСОБА_1 , який перебуває у державній установі "Вінницька установа виконання покарань №1", де відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі за вироком суду, з проханням про залучення іншого лікаря для його огляду до адміністрації установи не звертався і до відповідача не надходило відповідне клопотання від установи відбування покарань, відтак відповідач у справі на наділений повноваженнями самостійно направляти профільного спеціаліста для медичного огляду і консультування засудженого.

Для організації обстеження засудженого Департаментом необхідно клопотання державної установи "Вінницька установа виконання покарань №1" з висновками медичної частини вказаної установи.

Як встановлено судами відповідачем надано позивачеві відповідь на його звернення. Дослідження матеріалів справи, а також аналіз положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що відповідачем не допущено протиправної бездіяльності.

Що стосується пояснень позивача та його представника з приводу ненадання належної медичної допомоги ОСОБА_1 установою, в якій останній відбуває покарання, то колегія суддів їх відхиляє, позаяк такі обставини не є предметом цього спору, державна установа "Вінницька установа виконання покарань №1" не є стороною у цій справі, крім того позивач та його представник не позбавлені можливості оскаржити дії останньої щодо відсутності належного лікування позивача під час його тримання у ВУВП № 1.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що порушенням прав, свобод та інтересів може бути дія, бездіяльність або рішення, які підтверджуються відповідними доказами, а не лише переконанням особи в тому, що їх порушено суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 серпня 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Шидловський В.Б. Франовська К.С.