Справа № 280/1214/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року Справа № 280/1214/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тім Сталь» (вул. Заводська, буд. 3, офіс 85, м. Запоріжжя, 69035) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166 м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Тім Сталь» (далі позивач або ТОВ «Тім Сталь») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 13.03.2019 №, за яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств та застосовано штрафні санкції у вигляді нарахування пені на загальну суму 358497,50 грн., з яких збільшення зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств становить 286797,00 грн. та 71699,50 грн. штрафна санкція.

Крім того, просить розглянути справу за правилами загального позовного провадження, судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що висновок відповідача про заниження ТОВ «Тім Сталь» доходу, за період з 02.02.2016 по 30.09.2018 у розмірі 1593322 грн. в т.ч. за 2017 рік у розмірі 1593322 грн., та збільшення податку на прибуток приватних підприємств з нарахуванням штрафних санкцій на суму 358 497,50 грн., є безпідставний та необґрунтованим. Контрагент позивача - ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» станом на час виникнення спірних правовідносин (січень 2017 року) було платником податку на додану вартість. Підприємство мало відповідні види діяльності за даними на сайті ЄДРПОУ, щодо підприємства, станом на січень 2017 року, були відсутні судові провадження згідно даних у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Також в реєстрі судових рішень були відсутні дані щодо порушених у відношенні підприємства кримінальні провадження (ухвали слідчих суддів і т.п.). Наявність господарських відносин між ТОВ «Тім Сталь» та ТОВ «СІЧ ДЕВОЛОПМЕНТ», фактично підтверджується банківською випискою №30 від 13.01.2017 у якій зазначено, що ТОВ «СІЧ ДЕВОЛОПМЕНТ» перераховано грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Тім Сталь» у сумі 1593322 грн., з призначенням платежу «сплата за лист г/к згідно рахунку фактури від 12.01.2017 у. т.ч. ПДВ 20%». Відповідно до узгоджених між ТОВ «Тім Сталь» та ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» умов поставки, поставка товару здійснюється у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «ІНКОТЕРМС 2010», на умовах EXW - склад Постачальника, однак ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» не здійснило вивіз товару - перехід права власності на товар до покупця не відбувся, та/або не направило позивачу вимогу про повернення перерахованих грошових коштів. Поставка товару не підтверджена первинними документами згідно п. 8. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» та підстави для відображення господарської операції - відсутні. Вважає, що висновки відповідача гуртуються на припущеннях та не підтверджені належними доказами.

Ухвалою від 25.03.2019 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

05.04.2019 від позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 08.04.2019 відкрито провадження у справі №280/1214/19, підготовче засідання призначено на 08.05.2019.

Відповідач позов не визнав. Надав суду відзив (вх.№18455 від 08.05.2019) в якому зазначив, що Актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Тім Сталь» за №126/08-01-14-11/40246112 від 06.03.2019 з питань, які викладені у запереченнях від 04.02.2019 року (вихідний №9663/10 від 05.02.2019 року) на Акт перевірки від 22.12.2018 року №792/08-01-14-01/40246112 за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Тім Сталь» було встановлено порушення ТОВ «Тім Сталь» вимог п. 44.1. п. 44.2, ст. 44, п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), ст. 1, ст. 9 Закону України від 16.07.99 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Вказаним Актом перевірки також було встановлено, що операції грошових переказів від ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» в сумі 1593322 грн. на банківські рахунки ТОВ «Тім Сталь» здійснено без мети фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності. Відповідно до банківської виписки №30 від 13.01.2017 ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» перераховано грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Тім Сталь» у сумі 1593322 грн. з призначенням платежу «сплата за лист г/к згідно рахунку фактури від 12.01.17 у т.ч. ПДВ 20%». Договір між ТОВ «Тім Сталь» та ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» не укладався. Отже, отримані від ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» кошти, перерахування яких останнім не пов`язано з постачанням товарів та за відсутності даних у ТОВ «Тім Сталь» щодо їх повернення у майбутньому, кваліфікується як актив, який слід врахувати у складі інших доходів, що не знайшло відображення у фінансової звітності ТОВ «Тім Сталь» та не враховано при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств. Таким чином, встановлено заниження доходів на суму отриманих коштів, не пов`язаних з реалізацією товарів, чим порушено п.5 та п.7 П(С)БО 15 «Дохід», п.п.134.1.1.п. 134.1 ст. 134, п.135.1. ст.135 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р (із змінами та доповненнями), чим занижено доходи на загальну суму 1593322 грн. в т. ч. по періодам: 2017 рік в сумі 1593322 грн. Вважає, що податкове повідомлення-рішення від 13.03.2019 № винесено законно та обґрунтовано, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 08.05.2019 підготовче засідання відкладено до 06.06.2019.

28.05.2019 від представника позивача до суду надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, обґрунтоване зайнятістю представника у іншому судовому провадженні.

Ухвалою суду від 06.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження до 06.07.2019, підготовче засідання відкладено до 13.06.2019.

13.06.2019 від представника відповідача надійшла відповідь на відзив(вх.24383) в якої останній посилається на те, що на момент виникнення взаємовідносин, під час здійснення господарської діяльності (січень 2017 року), обидва контрагенти, як позивач так і юридична особа, на яку посилається у відзиві відповідач - були зареєстровані в порядку, передбаченому чинним законодавством. Сам по собі факт здійснення господарської діяльності, передбаченої чинним законодавством, не може бути обґрунтуванням будь-яких посилань відповідача на порушення ТОВ «Тім Сталь», що призвело до складання акту та оскаржуваного рішення. Засадами контролю держава наділила орган ДФС, а отже питання щодо подання звітності, контролю за здійсненням цього обов`язку та дотриманням строків та порядку її подання стосується з одного боку органів ДФС, а з іншого боку посадових осіб юридичної особи - ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ». Неподання звітності ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» не повинно призводити до негативних наслідків для позивача. Також зазначає, що наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вирок суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.06.2019, закрито підготовче провадження у справі №280/1214/19, справа призначена до судового розгляду на 20.06.2019.

20.06.2019 від представника позивача надійшли додаткові пояснення (вх.№25276), в яких представник ТОВ «Тім Сталь» посилається на те, що відповідачем не доведено того факту, що постачання товарів відбулось, перевірка та інвентаризація у ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» не проводилась, доказів того, що вказане підприємство відобразила сплачену суму у видатки до суду не надано. Відтак, у позивача не виникло права на зарахування собі доходу з вказаної операції за відсутності факту поставки, адже перша подія - це сплата коштів та зазначення її в витрати покупцем товару. Також зазначає, що відповідачем не доведено того факту, що юридична особа відобразила у своїй звітності перераховані кошти як витрати, тому у позивача не має жодних підстав зазначати вказану суму коштів у дохід, до того ж за відсутності строку встановленого на повернення таких коштів - жодних порушень позивачем не вчинено.

20.06.2019 від представника позивача надійшла заява (вх.№25400), в якій він просить розглядати справу за його відсутності у письмовому провадженні. На заяві представник відповідача зазначив, що вирішення даного питання залишає на розсуд суду.

З урахуванням вимог ст.ст. 205, 229 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача, ГУ ДФС у Запорізькій області складено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Тім Сталь» за №126/08-01-14-11/40246112 від 06.03.2019 з питань, які викладені у запереченнях від 04.02.2019 року (вихідний №9663/10 від 05.02.2019 року) на Акт перевірки від 22.12.2018 року №792/08-01-14-01/40246112 за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Тім Сталь» за період з 02.02.2016 по 30.09.2018 (далі Акт перевірки).

Відповідно до висновків Акту перевірки, встановлено порушення платником податків ТОВ «Тім Сталь» вимог п. 44.1. п. 44.2, ст. 44, п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), ст. 1, ст. 9 Закону України від 16.07.99 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що призвело до заниження податку на прибуток у загальній сумі 286798 грн., у тому числі по періодам: 2017 рік у розмірі 286798 грн.

Зазначений висновок обґрунтовується наступними обставинами.

Перевіркою встановлено що, підприємство ТОВ «Тім Сталь» в січні 2017 року мало взаємовідносини з контрагентом-покупцем ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» ().

ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» перебуває на податковому обліку в ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Основний вид діяльності даного підприємства за КВЕД: 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Зареєстроване 31.10.2007 за реєстраційним №0021349.

Взято на податковий облік до ДФС 01.11.2007 за №46816.

Далі податковий орган зазначає, що у ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ 28.02.2018 анульовано свідоцтво платника ПДВ, в зв`язку з ненаданням декларацій протягом року.

Як зазначив відповідач в Акті перевірки, підприємство ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» не звітує з лютого 2017 року. Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 1 кв. 2017 року не надано. Декларації з податку на прибуток, Звіт про фінансові результати за 2017 року не надавалися.

СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000058 від 02.07.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.1 ст.212 та ч.3 ст.212 КК України, В ході досудового розслідування встановлено, що невстановленими особами з метою прикриття незаконної діяльності, пов`язаної з мінімізацією податкового навантаження шляхом штучного формування «схемного» податкового кредиту з податку на додану вартість (далі ПДВ) підприємствам-контрагентам, створені наступні суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи), а саме: ... ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (), ..., в результаті чого було заподіяно матеріальну шкоду державі у вигляді ненадходження до державного бюджету ПДВ.

З використанням зазначених суб`єктів господарської діяльності, зареєстрованих на підставних осіб, невстановлені особи за грошову винагороду у розмірі 12-14% надають послуги з переводу безготівкових грошових коштів в готівку, штучному формуванню податкового кредиту з ПДВ та валових витрат підприємствам реального сектору економіки, шляхом проведення та документального оформлення безтоварних операцій з реалізації ТМЦ (робіт, послуг).

В мережі Інтернет відсутні посилання на офіційні сайти, сторінки, дошки об`яв з зазначенням ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ», що є додатковим фактом та свідчить про відсутність ведення публічної та прозорої діяльності підприємства.

В зв`язку з зазначеним податковий орган робить висновок, що операції з постачання товарів на ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» не відбувались.

Документи щодо реалізації товару (відвантаження, переміщення) до перевірки не надавались.

До перевірки не надавались відомості щодо вжиття ТОВ «Тім Сталь» заходів щодо відвантаження товару на адресу ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (не здійснювалось листування, спроби надання письмових запитів на адресу ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ». Також ТОВ «Тім Сталь» не зверталось до суду з даного питання.

Отже, на думку відповідача, є достатні підстави вважати, що операції грошових переказів від ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» в сумі 1593322 грн. на банківські рахунки ТОВ «Тім Сталь» по зазначеним вище операціям здійснено без мети фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності.

Відповідно до банківської виписки №30 від 13.01.2017 ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» перераховано грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Тім Сталь» у сумі 1593322 грн. з призначенням платежу «сплата за лист г/к згідно рахунку фактури від 12.01.17 у т.ч. ПДВ 20%».

Договір між ТОВ «Тім Сталь» та ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» не укладався.

Отже перевіркою встановлено, що операції за отриманими від ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» коштами, перерахування яких останнім не пов`язано з постачанням товарів.

Враховуючи вищезазначене, податковий орган дійшов висновку, що в первинних документах, виписаних постачальником ТОВ «Тім Сталь», зазначені господарські операції, які фактично не відбувались. У зв`язку з чим, вони не мають юридичної сили первинних документів. Враховуючи вищенаведене, ТОВ «ТІМ СТАЛЬ» неправомірно формувало регістри бухгалтерського обліку по зазначеним взаємовідносинам.

На підставі висновків Акту перевірки, відповідачем винесено спірне податкове повідомлення-рішення від 13.03.2019 №, за яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств та застосовано штрафні санкції у вигляді нарахування пені на загальну суму 358497,50 грн., з яких збільшення зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств становить 286798,00 грн. та 71699,50 грн. штрафна санкція.

Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернувся до суду із вказаним позовом про його скасування.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Наявність господарських відносин між ТОВ «Тім Сталь» та ТОВ «СІЧ ДЕВОЛОПМЕНТ», фактично підтверджуються: рахунком на оплату №1 від 12.01.2017 та банківською випискою №30 від 13.01.2017 року у якій зазначено, що ТОВ «СІЧ ДЕВОЛОПМЕНТ» перераховано грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Тім Сталь» у сумі 1593322грн., з призначенням платежу «сплата за лист г/к згідно рахунку фактури від 12.01.2017 у т.ч. ПДВ 20%».

Відповідно до ч.1 ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як зазначив представник позивача, в даному випадку був укладений господарський договір у спрощений спосіб.

Згідно з ч.3 ст.180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як вбачається з рахунку на оплату №1 від 12.01.2017 предметом господарського договору укладеного у спрощений спосіб є: «лист г/к 3,0х1250х2500 травл», «кількість 88 тон», ціна «1327768,64 грн., сума ПДВ 265553,73 грн., всього з ПДВ 1593322,37 грн.», строк дії договору «строк дії 6 місяців з дня надходження коштів на рахунок постачальника» «рахунок дійсний до сплати протягом 1-го банківського дня».

Отже, якщо рахунок містить всі істотні умови договору, то можна вважати, що між сторонами укладено договір у спрощеній формі.

Стосовно твердження відповідача, що отримані від ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» кошти, перерахування яких останнім не пов`язано з постачанням товарів та за відсутності даних у ТОВ «Тім Сталь» щодо їх повернення у майбутньому, кваліфікується як актив, який слід врахувати у складі інших доходів, що не знайшло відображення у фінансовій звітності Товариства та не враховано при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємства, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів 6.3, 6.4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 із змінами та доповненням, не визнаються доходами такі надходження від інших осіб: сума попередньої оплати продукції (товарів, робіт, послуг); сума авансу в рахунок оплати продукції (товарів, робіт, послуг).

Пунктом 7 зазначеного Положення визначено, що визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Пунктом 8 зазначеного Положення визначено, що дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов:

покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив);

підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами);

сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена;

є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

Відповідно до п. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 668 Цивільного кодексу України визначено, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду України від 16.01.2018 у справі №К/9901/1478/18 2а-7075/12/2670: «Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХІV) дає підстави стверджувати, що первинний документ має містити дві обов`язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції».

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування, платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Як уже зазначалось вище, позивачем було виставлено рахунок ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» від 12.01.2017 на суму 1593322,00 грн., у тому числі ПДВ, який був оплачений 13.01.2017.

Як зазначає позивач, поставка товару повинна була здійснюватися у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «ІНКОТЕРМС 2010», на умовах EXW - склад Постачальника, однак ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» не здійснило вивіз товару - перехід права власності на товар до покупця не відбувся та /або не направило Товариству вимогу про повернення перерахованих грошових коштів. Поставка товару не підтверджена первинними документами згідно п. 8 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», отже підстави для відображення доходу від господарської операції - відсутні. Доказів іншого відповідачем не надано.

Також, суд зазначає, що в ході проведення перевірки не проводилась інвентаризація залишків товарів на складі у позивача, відповідно, відповідачем не встановлювався факт наявності чи відсутності товару, який повинен був бути поставлений позивачем в адресу ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ». Також, відповідач не ідентифікує отримані позивачем від ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» кошти як безповоротну фінансову допомогу, не встановив факт відсутності у позивача станом на дату отримання цих коштів відповідного товару. Відтак, твердження відповідача про отримання позивачем іншого доходу не підтверджено жодним доказом.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Пунктом 7 зазначеного Положення визначено, що витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

В підпункті 9.2 пункту 9 зазначеного Положення зазначено, що не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг.

Також п. 15 цього Положення встановлено перелік загальновиробничих витрат.

Згідно п. 31 у примітках до фінансової звітності наводиться інформація про:

склад і суму витрат, відображених у статтях «Інші операційні витрати» та «Інші витрати» Звіту про фінансові результати;

склад і суму витрат, які не включені до статей витрат Звіту про фінансові результати, а відображені безпосередньо у складі власного капіталу (крім вилучення капіталу та розподілу між власниками).

Відповідно до п. 9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №246 від 20.10.1999, первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з визначених у цьому пункті фактичних витрат.

Так, чинним законодавством передбачено, що у разі якщо відбувається повне повернення суми передоплати (авансу) товарів, що обуло поставлено - продавець здійснює розрахунок коригування на дату такого повернення.

Отже, нормами та приписами чинного податкового законодавства передбачене коригування у разі здійснення саме постачання товарів.

Відповідачем не доведено того факту, що постачання товарів відбулось, доказів того, що ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» відобразила сплачену суму у видатки до суду не надано. Таким чином у Позивача не виникло права на зарахування собі доходу з вказаної операції, адже перша подія- це сплата коштів та зазначення її в витрати покупцем товару.

Отже, зважаючи на той факт, що кошти було отримано, але товар позивачем не було відвантажено, то вказані кошти не є доходом та не повинні обліковуватись позивачем, в наслідок їх можливого повернення на вимогу переказувача коштів.

Посилання відповідача на нереальність господарської операції між позивачем та ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» спростовується фактом надходження на рахунок позивача коштів від цього підприємства, а також тим, що відповідачем не була здійснена інвентаризація залишків товарів на складі позивача. Тобто, відповідач не надав суду доказів фіктивності даного правочину.

Так само отримані від ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» кошти не можна ідентифікувати як безповоротна фінансова допомога, оскільки ці кошти не відповідають ознакам такої допомоги, визначеним у пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України (строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, станом на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не сплив, правовідносини між позивачем та зазначеним контрагентом не є договором дарування чи кредитним договором).

Наявні в матеріалах справи та досліджені в ході судового розгляду первинні документи, надані позивачем, за змістом відповідають вимогам законодавства, що пред`являються до первинних документів, доказів недостовірності даних в цих документах відповідачем не надані.

Дефектність та навіть фіктивність контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність господарських операцій, а відтак не є вичерпним доказом при встановленні або нереальності операції, або відсутності в ній ділової мети.

Разом з цим, з боку відповідача не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що у контрагентів позивача на час здійснення господарських операцій із позивачем були відсутні необхідні умови для їх проведення.

Відповідачем також не надано до суду доказів застосування до контрагентів позивача фінансових санкцій, наявності вироку суду по закінченим кримінальним справам та інших допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності безтоварності (реальності) господарських операцій або порушення публічного порядку з боку контрагентів або позивача.

Щодо посилання відповідача на досудове розслідування у КП №0000058 від 02.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень.

Відповідач зазначає, що КП № 0000058 відкрито відносно невстановлених осіб.

Вирок суду за КП №0000058, що до притягнення до відповідальності будь-яких осіб відповідачем не наданий та в матеріалах справи відсутній.

Згідно приписів ч. 6 ст.78 КАС України, лише вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок суду, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.10.2018 у справі №826/6146/16, від 17.04.2018 у справі №808/2459/17, від 12.04.2018 у справі №826/1571/16 та інших.

Щодо посилання відповідача на сумнівність контрагента позивача, не звітування ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» з лютого 2017 року та анулювання свідоцтва платника ПДВ з 28.02.2018, суд зазначає наступне.

На момент виникнення взаємовідносин під час здійснення господарської діяльності (січень 2017 року) обидва контрагенти, як позивач так і ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» були зареєстровані в порядку, передбачений чинним законодавством. Станом на січень 2017 року свідоцтво платника ПДВ у ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ» не було анульовано.

Відповідно до ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Згідно відкритих відомостей з державного реєстру, обидва контрагенти мають визначені чинним законодавством види діяльності, які відповідають Класифікації видів економічної діяльності, що встановлена в України.

Жодних фактів, станом на час виникнення відносин (січень 2017 року) між позивачем та «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ», які б підтверджували заборону або позивачу, або його контрагентам, здійснювати господарську діяльність відповідачем у відзиві не вказано.

Також суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено обов`язок контрагента відслідковувати чи контролювати подання звітності іншою юридичною особою.

Засадами контролю держава наділила орган ДФС, а отже питання щодо подання звітності, контролю за здійсненням цього обов`язку, дотриманням строків та порядку її подання стосується з одного боку органів ДФС, а з іншого боку посадових осіб юридичної особи ТОВ «СІЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ».

Також, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримання позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджується факт сплати позивачем судового збору в розмірі 5377,47 грн.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тім Сталь» (вул. Заводська, буд. 3, офіс 85, м. Запоріжжя, 69035; ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166 м. Запоріжжя, 69107; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 13.03.2019 №, за яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Тім Сталь» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 358497,50 грн., з яких збільшення зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств становить 286798,00 грн. та 71699,50 грн. штрафна санкція.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тім Сталь» судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору - 5377,47 грн. (п`ять тисяч триста сімдесят сім гривень 47 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль