Справа № 760/3408/15-а
Суддя: Коробенко С. В.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
Справа № 760/3408/15-а
Провадження №2-a/760/42/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина
05 серпня 2019 року в місті Києві суддя Солом`янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. розглянув у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про визнання протиправною постанови про закінчення виконавчого провадження.

ІІ. Описова частина
Позивач в 2015 році звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби про визнання протиправною постанови від 17.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №42233035 (позовні вимоги сформульовані лише в липні 2018 року).
Свої вимоги мотивує тим, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 грудня 2013 року, залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року, його позов до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебував виконавчий лист №2-а-861/13, виданий 17 лютого 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва про зобов`язання Міністерства оборони України здійснити перерахунок та виплати позивачу одноразової грошової допомоги внаслідок настання інвалідності у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за вирахуванням проведеної виплати.
Позивач вказує, що Боржником рішення суду виконано лише частково, виплачено йому одноразову грошову допомогу в розмірі 115041 гривень.
В той же час, Позивач наполягає на тому, що під час розрахунку розміру грошового забезпечення боржником та державним виконавцем не було взято до уваги наказ Міністра оборони України від 28 січня 2011 року №50 «Про бюджетною політику Міністерства оборони України на 2011 рік», згідно з яким премія військовослужбовцям, у тому числі за посадою, з якої звільнено позивача, з 01 січня 2011 року становила 55% посадового окладу.
Позивач вказує, що відповідно довідки Сумського обласного військового комісаріату від 04 листопада 2013 року №11/1166 його грошове забезпечення позивача з 01 січня 2008 року становить 2407,00 грн., у тому числі премія 10% (106,00 грн.) посадового окладу. Проте з урахуванням зазначеного вище наказу премія мала б становити не 106,00 грн, а 583,00 грн (55% від окладу в розмірі 1060 грн).
Тому, як стверджує Позивач, Міністерством оборони було виплачено йому одноразову грошову допомогу в розмірі меншому на 22896,00 гривень. Не зважаючи на це державний виконавець виніс постанову від 17.12.2014 про закінчення виконавчого провадження, помилково, на переконання Позивача, вважаючи рішення належно виконаним.
Враховуючи викладене Позивач просить скасувати постанову державного виконавця від 17.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №42233035.
Відповідач відзив на позов не подав.

ІІІ. Мотивувальна частина
Розглянувши подані сторонами документи суд встановив наступне.
Відповідно до п. 12 Перехідних положень КАС України (в редакції від 15 грудня 2017 року) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб..
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 30.12.2013 було зобов`язано Міністерство оборони України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги внаслідок настання інвалідності у зв`язку з виконання обов`язків військової служби у розмірі 48-місячного грошового забезпечення, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за вирахуванням проведеної виплати.
27 лютого 2014 року було відкрито виконавче провадження №42233035 за виконавчим листом, виданим на підставі вказаного судового рішення.
17 грудня 2014 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Рагімовою А.Н. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення.
Спір у справі виник в частині визначення розміру грощового забезпечення, з якого необхідно здійснювати розрахунок одноразової грошової допомоги. Зокрема, Позивач наполягає на включенні до розміру його щомісячного грошового забезпечення премії в розмірі 55% від його окладу, запровадженої наказом Міністра оборони України від 28 січня 2011 року №50 «Про бюджетною політику Міністерства оборони України на 2011 рік».
В той же час, суд враховує наступне.
Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік» визначений розмір видатків на утримання Збройних Сил України.
28 січня 2011 року пунктом 8 Наказу Міністра оборони України №50 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2011 рік», виданого з метою організації виконання Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік», передбачено, що до складу щомісячного грошового забезпечення військовослужбовців віднесена премія в розмірі 55% відсотків посадового окладу, яка здійснюється в межах бюджетних асигнувань.
Аналіз змісту вищезазначених норм права свідчить про те, що премія, яку Позивач просив врахувати для обчислення розміру його грошового забезпечення за останньою посадою, носить тимчасовий, а також індивідуальний характер (відповідно до особистого вкладу військовослужбовця в загальний результат служби у межах фонду преміювання), а тому Наказ Міністра оборони України № 50 від 28.01.2011 не може бути підставою для автоматичного включення премії до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , який звільнився з військової служби в 2008 році.
Крім того, визначення розміру грошового забезпечення не належить до повноважень державного виконавця, який при визначення суми одноразової грошової допомоги, яка підлягала сплаті Позивачу, повинен був входити з наявної у нього довідки про такий розмір, виданої уповноваженим на те органом.
За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання постанови державного виконавця від 17.12.2014 протиправною, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

IV. Резолютивна частина
Керуючись ст.ст. 2, 6-11, 19, 20, 22, 287 КАС України, суд вирішив:
1.У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
2.Судові витрати покласти на Державний бюджет України.
3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;
Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; адреса: м. Київ, вул. Городецького, 13; .

Суддя: