Справа № 405/4485/16-а (6-а/405/4/19)
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2019 року

Київ

справа №405/4485/16-а (6-а/405/4/19)

адміністративне провадження №К/9901/16315/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 (ухвалену судом у складі: головуючого судді Кругового О.О., суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.) в адміністративній справі №405/4485/16-а (6-а/405/4/19) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови йому у здійсненні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111), на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 05.05.2016 № 18-1860 вих.-16 про посадовий оклад з розрахунку 90% із середнього заробітку, без обмеження граничним розміром та скасувати рішення №159960 від 26.05.2016 року про відмову у перерахунку пенсії, а також зобов`язати Кіровоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести перерахунок його пенсії (згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-III «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру»), на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 05.05.2016 № 18-1860 вих.-16 про посадовий оклад, для перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років з дня звернення із заявою про перерахунок, тобто з 24 травня 2016 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2016 роз`яснено постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 липня 2016 року, а саме те, що перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , призначеної згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-III «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру»), у зв`язку з підвищенням заробітної плати державних службовців, - слід здійснити з 24 травня 2016 року на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 05.05.2016 року №18-1860 вих.-16 та з урахуванням інших складових заробітної плати - сум виплат, надбавок, доплат, премій, допомог, індексацій, визначених у наявній в пенсійній справі ОСОБА_1 довідки, виданої військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону від 14 грудня 2010 року за вихідним №1983, із збереженням проценту для перерахунку пенсії від заробітку - 90%, без обмеження граничного розміру пенсії.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2018 замінено сторону виконавчого провадження боржника Кіровоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

ОСОБА_1 в 2019 році звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградський області, як відповідачем, щодо невиконання у повному обсязі судового рішення.

Заява мотивована невиконанням відповідачем постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2016 по справі № 405/4485/16-а, провадження № 2-а/405/95/16, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016, про зобов`язання перерахувати йому пенсію, а також, ігноруванням відповідачем ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2016 по даній справі про роз`яснення названого судового рішення. Зазначив, що відповідач при перерахуванні пенсії взяв до уваги лише новий посадовий оклад, зробивши перерахунок пенсії у розмірі 90% від суми заробітку виключно на величину різниці між новим посадовим окладом (2 714,00 грн.) та попереднім посадовим окладом (2 265,00 грн.) х 90%, тоді як відповідно до ухвали суду про роз`яснення судового рішення відповідач повинен застосувати коефіцієнт загального підвищення посадового окладу до усіх складових заробітної плати.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 березня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 . Визнано протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо невиконання у повному обсязі постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2016 року по справі № 405/4485/16-а, провадження № 2а/405/95/16.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду, звернулось до суду з апеляційною скаргою у даній справі.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.05.2019 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 березня 2019 року в адміністративній справі №405/4485/16-а (6-а/405/4/19).

Ухвалюючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

07.09.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області направив засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019, у якій просить скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У скарзі посилається на те, що, в даному випадку, судове рішення ухвалене в порядку ст. 249 КАС України, а отже підлягає апеляційному оскарженню.

Позивач надіслав до суду відзив на касаційну скаргу, відповідно до якої проти задоволення скарги заперечує в повному обсязі, просить ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Верховний Суд ухвалою від 18 червня 2019 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в частині оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 в адміністративній справі №405/4485/16-а (6-а/405/4/19).

Верховний Суд ухвалою від 05 серпня 2019 року призначив справу до розгляду у порядку письмового провадження.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2016 роз`яснено постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 липня 2016 року, а саме те, що перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , призначеної згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-III «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру»), у зв`язку з підвищенням заробітної плати державних службовців, - слід здійснити з 24 травня 2016 року на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 05.05.2016 року №18-1860 вих.-16 та з урахуванням інших складових заробітної плати - сум виплат, надбавок, доплат, премій, допомог, індексацій, визначених у наявній в пенсійній справі ОСОБА_1 довідки, виданої військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону від 14 грудня 2010 року за вихідним №1983, із збереженням проценту для перерахунку пенсії від заробітку - 90%, без обмеження граничного розміру пенсії.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2018 замінено сторону виконавчого провадження боржника Кіровоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

ОСОБА_1 в 2019 році звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградський області, як відповідачем, щодо невиконання у повному обсязі судового рішення.

Заява мотивована невиконанням відповідачем постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2016 по справі № 405/4485/16-а, провадження № 2-а/405/95/16, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016, про зобов`язання перерахувати йому пенсію, а також, ігноруванням відповідачем ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2016 по даній справі про роз`яснення названого судового рішення. Зазначив, що відповідач при перерахуванні пенсії взяв до уваги лише новий посадовий оклад, зробивши перерахунок пенсії у розмірі 90% від суми заробітку виключно на величину різниці між новим посадовим окладом (2 714,00 грн.) та попереднім посадовим окладом (2 265,00 грн.) х 90%, тоді як відповідно до ухвали суду про роз`яснення судового рішення відповідач повинен застосувати коефіцієнт загального підвищення посадового окладу до усіх складових заробітної плати.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Колегія суддів переглянула ухвалу суду апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, з`ясувала повноту фактичних обставин, встановлених судом, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшла висновку про таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Частинами 1-3 ст. 249 КАС України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Суд першої інстанції, приймаючи ухвалу від 28.03.2019, виходив з того, що права позивача порушені через невиконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили, навіть після надання роз`яснення цього рішення судом який його ухвалив, у зв`язку з чим задовольнив заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України, визнавши протиправними рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень - відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, щодо невиконання ним у повному обсязі Постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2016 року по справі № 405/4485/16-а та ухвали про роз`яснення рішення суду доведеним в судовому засіданні з направленням даної ухвали для усунення порушень закону відповідачу.

Таким чином, виходячи з приписів ч. 6 ст. 383 КАС України суд першої інстанції постановив ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання можливості відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2019, виходив з того, що ст. 294 КАС України містить вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку в цьому переліку, ухвала постановлена за результатами розгляду заяви в порядку ст. 383 КАС України відсутня.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Згідно ст. 294 КАС України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 5) відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності; 6) передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9) призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 15) відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23) окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Отже, пунктом 23 частини 1 статті 294 КАС України передбачено, що окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окрема ухвала.

Виходячи з наведеного, Верховний Суд зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано, те, що оскаржувана ухвала постановлена в порядку ст. 249 КАС України, тобто є окремою ухвалою, а отже в силу п. 23 ч. 1 ст. 294 КАС України підлягає апеляційному оскарженню, у зв`язку з чим у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Наведене не враховано судом апеляційної інстанції, який в порушення вимог 1 ч. 1 ст. 299 КАС України відмовив у відкритті апеляційного провадження, що призвело до порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 - скасуванню, справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - задовольнити.

Скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 в адміністративній справі №405/4485/16-а.

Справу №405/4485/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії - направити для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя- доповідач: Л.В. Тацій

Судді: А.Ю. Бучик

А.І. Рибачук