Справа № 215/3472/16-а (2-а/215/55/18)
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа №215/3472/16-а (2-а/215/55/18)

адміністративне провадження №К/9901/21245/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року

у справі № 215/347/16-а (2-а/215/55/18)

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради

третя особа: Відділ освіти виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі

про визнання дій і бездіяльності неправомірними, відшкодування моральної шкоди,-

установив:

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено, з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України .

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статті 330 КАС України, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Всупереч вимог частини четвертої статті 330 КАС України, до вказаної касаційної скарги заявником не додано документ про сплату судового збору, який відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду встановлений у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Під дію названої норми підпадають ухвали місцевих та апеляційних адміністративних судів, якими вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, інші процесуальні питання, та якщо ці ухвали можуть бути оскаржені у випадках, установлених процесуальним законом.

У відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року складає 1921,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою на ухвалу суду, складає 1921,00 грн.

Скаржник до касаційної скарги документ про сплату судового збору не додав, проте просить суд звільнити його від сплати судового збору з огляду на відсутність коштів для його сплати. Зокрема, посилається на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за 2018 рік.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону Закон № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На підтвердження заявленого клопотання скаржником додано до касаційної скарги індивідуальні відомості про застраховану особу з Пенсійного фонду України за 2001 - 2018 роки, та з посиланням на ці відомості вказує, що за 2018 рік позивач отримав 9850 грн. 83 коп. доходу.

Слід відзначити, що Законом № 3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, зокрема, доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Для звільнення від такої сплати заявник касаційної скарги має довести існування таких фінансових труднощів та такий майновий стан, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Втім, на підставі наявних та доданих документів не має можливості достовірно пересвідчитись у розмірі отриманого доходу позивачем за весь рік, що передував року подання касаційної скарги, оскільки, надані скаржником докази на підтвердження скрутного матеріального стану повністю не відображають розмір доходів скаржника за попередній календарний рік, бо відомості з Пенсійного фонду України не підтвердженні самим податковим органом, що не дозволяє суду дійти висновків щодо їх достовірності.

У цьому випадку, щоб мати можливість переконатися у наявності скрутного майнового стану скаржника, які б дали змогу суду враховуючи такі обставини, вирішити питання щодо звільнення апелянта від сплати судового збору, як того він просить, окрім наведеного вище, також слід надати до суду довідку з податкової інспекції, та інші документи на розсуд скаржника, що дасть змогу суду повно та об`єктивно розглянути клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Слід відзначити, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Тож, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України та Закону України "Про судовий збір" повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Положення Закону України "Про судовий збір" не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати може бути, наприклад, довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає скаргу.

Отже, за наведених обставин, у задоволенні клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору належить відмовити.

Окрім того, відповідно до частин 1 та 2 статті 329 КАС касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду прийнято 18.06.2019, а з касаційною скаргою заявник звернувся 24.07.2019, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Одночасно з касаційною скаргою ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що дана касаційна скарга подана до суду в межах 30-ти денного строку з дня отримання оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції.

Разом із цим, будь-яких доказів на підтвердження того, коли саме скаржником було отримано копію оскаржуваного рішення останнім надано не було, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку на касаційне оскарження та відсутність підстав для його поновлення.

Також, скаржником заявлено клопотання про витребування Верховним Судом по своїй ініціативі необхідних доказів з суду першої інстанції про отримання ОСОБА_1 оскаржуваної ухвали.

Приписами частини першої статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 80 КАС України, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Враховуючи те, що скаржником не надано підтверджень самостійного вжиття заходів для отримання вказаних доказів, колегія суддів приходить до висноку про необхідність відмовити в задоволені вказаного клопотання.

Частиною 3 статті 332 КАС передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на підтвердження дати отримання ухвали від 18 червня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження (конверт, супровідний лист суду, тощо) та документів, з яких можна буде визначити сукупний розмір доходу позивача за попередній рік або документ про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Керуючись статтями 248, 330, 332 КАС України,

ухвалив:

1. В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за звернення з касаційною скаргою - відмовити.

2. В задоволені клопотання про витребування доказів - відмовити.

3. В задоволені клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження - відмовити.

4. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року - залишити без руху.

4. Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

5. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко