Справа № 640/6947/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6947/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Карпушової О.В., Мельничука В.П.

за участю секретаря Такаджі Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2019 року

у справі №640/6947/19 (розглянутої у порядку спрощеного позовного провадження)

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання протиправним дій, скасування постанов

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач), в якому просила суд:

- визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковальчука Дмитра Олександровича, що виразились у винесенні постанови про накладення штрафу в розмірі 1700 грн. від 19 лютого 2019 року та постанови про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. від 26 лютого 2019 року неправомірними;

- визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу від 19 лютого 2019 року та від 26 лютого 2019 року, винесені в рамках виконавчого провадження №58189424.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року по справі №752/21544/18 про зобов`язання ОСОБА_3 забезпечити явку малолітньої ОСОБА_2 до Міського центру дитини кожного понеділка з 15 години до 16 години 30 хвилин для проведення спільних зустрічей з ОСОБА_1 у присутності ОСОБА_3 та фахівця Міського центру дитини (за згодою), без участі будь-яких інших осіб, не виконується з поважних причин, отже у відповідача були відсутні підстави, визначені стаття 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», для накладення штрафів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасувати постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковальчука Дмитра Олександровича про накладення штрафу від 19 лютого 2019 року та від 26 лютого 2019 року, винесені в рамках виконавчого провадження №58189424. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилаються на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги та просили скасувати рішення суду першої інстанції й відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечував та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився причини неявки не повідомив, хоча був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковальчука Дмитра Олександровича від 28 січня 2019 року відкрито виконавче провадження №58189424 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Голосіївським районним судом міста Києва 22 січня 2019 року №752/21544/18, про зобов`язання ОСОБА_3 забезпечити явку малолітньої ОСОБА_2 до Міського центру дитини кожного понеділка з 15 години до 16 години 30 хвилин для проведення спільних зустрічей з ОСОБА_1 у присутності ОСОБА_3 та фахівця Міського центру дитини (за згодою), без участі будь-яких інших осіб.

18 лютого 2019 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковальчуком Дмитром Олександровичем складений акт державного виконавця про те, що 18 лютого 2019 року о 15:00 години ОСОБА_3 з дитиною до Міського центру дитини не з`явились. При цьому, 18 лютого 2019 року зустріч не відбулась.

У зв`язку з викладеним, державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковальчуком Дмитром Олександровичем прийнято постанову про накладення штрафу від 19 лютого 2019 року, якою на позивача відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладений штраф в сумі 1700,00 грн.

В подальшому, 25 лютого 2019 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковальчуком Дмитром Олександровичем складений акт державного виконавця про те, що 25 лютого 2019 року о 15:00 години ОСОБА_3 з дитиною до Міського центру дитини не з`явились. 25 лютого 2019 року зустріч не відбулась.

Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковальчуком Дмитром Олександровичем прийнято постанову про накладення штрафу від 26 лютого 2019 року, якою на позивача відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладений штраф в сумі 3400,00 грн.

Незгода позивача з постановами про накладення штрафу від 19 лютого 2019 року та від 26 лютого 2019 року зумовила її звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення, про часткове задоволення позовних вимог виходив з того, що позивачем надані письмові докази на підтвердження поважності причин невиконання 18 та 25 лютого 2019 року зазначеного вище судового рішення про забезпечення побачення дитини з ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про необґрунтованість оскаржуваних постанов від 19 лютого 2019 року та від 26 лютого 2019 року про накладення штрафу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року №1403 (далі - Закон України від 02 червня 2016 року №1403).

Так, статтею 64-1 Закону України від 02 червня 2016 року №1403 визначено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Відповідно до частин 1-3 статті 63 Закону України від 02 червня 2016 року №1403 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 75 закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту статей 63, 75 Закону України від 02 червня 2016 року №1403 вбачається, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Державний виконавець зобов`язаний перед застосуванням штрафних санкцій встановити, зокрема, наявність або відсутність поважності причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

Виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону. У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом (пункти 1, 2 розділу IX Інструкції №512/5).

Згідно з пунктом 3 розділу ХІV Інструкції №512/5 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення постанов про накладення штрафу слугували відповідні акти державного виконавця від 18 лютого 2019 року та від 25 лютого 2019 року, якими встановлено, що у вказані дні позивач з дитиною до Міського центру дитини у визначений час не прибула, побачення не відбулись.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, представником позивача було подано клопотання про долучення доказів до матеріалів виконавчого провадження №58189424, з яким додано копію листка непрацездатності серії АДХ №097896, згідно якого у період з 16 лютого 2019 року по 19 лютого 2019 року позивач перебувала на амбулаторному лікуванні.

Таким чином, суд першої інстанції оцінюючи надані позивачем письмові докази дійшов правомірного висновку, позивачем доведено поважність причин невиконання 18 лютого 2019 року зазначеного вище судового рішення про забезпечення побачення дитини з ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про необґрунтованість оскаржуваної постанови від 19 лютого 2019 року про накладення штрафу.

Як наслідок колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що необґрунтованою є також постанова від 25 лютого 2019 року. При цьому, колегія суддів виходить з обставин поважності причин невиконання позивачем рішення щодо забезпечення явки малолітньої ОСОБА_2 до Міського центру 18 лютого 2019 року.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що предметом розгляду вказаної справи є саме дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковальчука Дмитра Олександровича під час прийняття постанови про накладення штрафу від 19 лютого 2019 року та від 26 лютого 2019 року, винесені в рамках виконавчого провадження №58189424.

Таким чином, колегія суддів надаючи оцінку спірним правовідносинам виходить лише з правомірності дій відповідача та оскаржуваних постанов та не надає оцінку обставинам справи, таким як небажання дитини зустрічатися з батьком. При таких обставинах на думку колегії, позивач не позбавлений права звернутися до суду з вимогою про скасування рішення Голосіївського районного суду міста Києва 22 січня 2019 року.

Проте, колегія суддів зазначає, що не може бути скасовано рішення, навіть з помилковими висновками, якщо по суті воно є вірним.

Виходячи з аналізу наведених норм у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковальчука Дмитра Олександровича про накладення штрафу від 19 лютого 2019 року та від 26 лютого 2019 року, винесених в рамках виконавчого провадження №58189424.

При цьому не дивлячись, що апелянт посилається на винесення рішення суду першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, однак апеляційна скарга, не містить зазначення порушення яких саме норм КАС України допущено порушення судом першої інстанції, а колегією суддів в свою чергу не встановлено обставин, передбачених статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду першої інстанції може бути скасовано.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 195, 242, 243, 246, 272, 287, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: О.В. Карпушова

В.П. Мельничук