Справа № 814/1384/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1384/18
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Семенюка Г.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року, прийнятого у письмовому провадженні (суддя Мельник О.М.) у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.05.2018 № 000093,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області та просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000093 від 25.05.2018 року про застосування до нього штрафних санкцій за порушенням законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на суму 23800,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач при встановленні правопорушення, в його описовій частині та висновках міститься лише загальне посилання на порушення ст. 11 та 153 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, без зазначення конкретного пункту, податкове повідомлення-рішення складене на підставі висновків, які суперечать фактичним обставинам підприємницької діяльності позивача, не відповідає чинному законодавству України, є необґрунтованим і повинно бути скасоване.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року позов задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення,яким відмовити у задоволенні позову .

Зокрема відповідач зазначає, що перевіркою встановлений факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями для кінцевого споживання на місці без суб`єкта господарювання, який не має статусу громадського харчування. Також перевіркою встановлено, що в реалізації знаходиться 1 пляшка коньяку Закарпатський, 4 зірки, 0,5 л, 40% об, виробництва ОП Ужгородський коньячний завод, без марки акцизного податку, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі за вищезазначеною апеляційною скаргою.

Заслухавши суддю-доповідача,розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Обставини справи.

Позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець, одним з видів діяльності якого є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (код КВЕД 56.10)

10.05.2018 ГУ ДФС у Миколаївській області проведено фактичну перевірку торгівельного об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 , з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами проведеної фактичної перевірки складено акт від 10.05.2018 88/14-29-40-01/ НОМЕР_1 , яким встановлено факт реалізації 1 порції горілки ОСОБА_2 на розлив (1 порція - 50грам) для кінцевого споживання на місці суб`єкта господарювання, який не має статусу суб`єкта громадського харчування (відсутні зареєстровані види економічної діяльності за кодами класифікації, які надають право на здійснення реалізації алкогольних напоїв на розлив, 56.30), чим порушено вимоги ст. 153 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 №481/95-ВР.

Перевіркою також встановлено, що в реалізації знаходиться пляшка коньяку Закарпатський 4 зірки, 0,5 л., 40%, виробництва ОП Ужгородський коньячний завод, без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено ст. 11 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

На підставі висновків акту перевірки від 10.05.2018 № 88/14-29-40-01/ Головним управлінням ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.05.2018 № 000093, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 23800,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що висновки акту фактичної перевірки від 10.05.2018 № 88/14-29-40-01/ НОМЕР_1 не знайшли свого відображення під час розгляду справи, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, а відтак на переконання суду позивачем не було допущено порушення вимог ст. 11, 153 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 №481/95-ВР, а, отже, податкове повідомлення-рішення № 000093 від 25.05.2018 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Податкового Кодексу України, Законом України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів .

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За змістом приписів п.п.80.2.5, п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу ту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 №481/95-ВР, з наступними змінами та доповненнями у відповідній редакції (далі по тексту - Закон України №481/95-ВР).

Як закріплено у преамбулі вказаного Закону, він визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до ч. 12 ст. 15 Закону України № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України № 481/95-ВР алкогольні напої, які виробляються в Україні, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Пунктом 14.1.109 вказаної статті ПК України передбачено, що маркуванням алкогольних напоїв є наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Питання щодо виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів врегульовані положеннями статті 226 Податкового кодексу України.

Так, п. 226.1 названої статті ПК України закріплено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 226.6 ст. 226 ПК України маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється.

Згідно із п. 226.7 ст. 226 ПК України кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Відповідно до п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

1) алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

2) алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

3) алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

На реалізацію положень ст. 226 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі по тексту - Положення №1251).

Пунктом 19 вказаного Положення закріплено, що наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Також зазначеним пунктом встановлено, що у разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка контролюючі органи вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

Відповідно до пункту 20 Положення №1251 контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють органи державної податкової служби, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - митні органи. Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Більш детально повноваження органів контролю за виробництвом і торгівлею спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами визначені положеннями статті 16 Закону України №481/95-ВР, а відповідальність за порушення норм названого Закону визначена у статті 17 останнього.

Так у частині 2 названої статті Закону України №481/95-ВР закріплено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

- оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень;

- виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000,00 гривень.

Відповідно до п. 228.2 ст. 228 ПК України контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України здійснюють відповідні контролюючі органи.

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів було встановлено, що за результатами проведеної фактичної перевірки складено акт від 10.05.2018 88/14-29-40-01/, яким встановлено факт реалізації 1 порції горілки ОСОБА_2 на розлив (1 порція - 50грам) для кінцевого споживання на місці суб`єкта господарювання, який не має статусу суб`єкта громадського харчування (відсутні зареєстровані види економічної діяльності за кодами класифікації, які надають право на здійснення реалізації алкогольних напоїв на розлив, 56.30), чим порушено вимоги ст. 153 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 №481/95-ВР.

Перевіркою також встановлено, що в реалізації знаходиться пляшка коньяку Закарпатський 4 зірки, 0,5 л., 40%, виробництва ОП Ужгородський коньячний завод, без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено ст. 11 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Кафе, розташоване у м. Миколаєві на АДРЕСА_2 Терасній АДРЕСА_1 , (кафе у готельному комплексі «Каравелла») і вказане як «Місце торгівлі у виданій позивачу відповідачем 14.02.2018 ліцензії № 2018/14/04/64/00539 від 12.02.2018 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в якому позивач здійснює свою господарську діяльність, підпадає під визначення терміну «заклад ресторанного господарства», а тому згідно з правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями позивач має право здійснювати у кафе по АДРЕСА_1 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Колегія суддів звертає увагу, на те, що кафе у готельному комплексі Каравелла є спеціалізованим підприємством в розумінні статті 153 Закону України №481/95-ВР та пунктів 2, 22 Правил №854, а тому позивач має право здійснювати в ньому продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Враховуючи викладене, безпідставним, необгрунтованим та протиправним є застосування відповідачем до позивача фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. за порушення вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за відсутності у дійсності порушення вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до п. 75 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» реалізація - передача, обмін, поставка за договором та відчуження іншим шляхом харчового продукту від однієї особи до іншої безвідносно від того, чи відбулася реалізація платно та/або в іншій формі.

Отже, під терміном «реалізація» алкогольного напою в абз. 16 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» мається на увазі активна дія, процес, під час якого відбувається передача харчового продукту (напою у вигляді коньяку) від однієї особи до іншої, а не статичне знаходження (перебування) пляшки алкогольного напою на вітрині бару, кафе тощо.

Не відповідає дійсності, не підтверджено документально та спростовується доказами позивача та змістом акта перевірки наведене в апеляційній скарзі твердження (довод) відповідача про те, що «перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв (1 пляшки коньяку «Закарпатський» 4 зір., 05л., 40% об., виробництво ОП «Ужгородський коньячний завод»)».

Позивач не здійснив реалізацію 1 пляшки коньяку «Закарпатський» 4 зір., 05 л., 40 % об., виробництво ОП «Ужгородський коньячний завод», оскільки ця пляшка коньяку досі знаходиться у позивача, її фотографії знаходяться в матеріалах справи .

В матеріалах справи міститься фото зазначеної пляшки, з якої видно, що пляшка відкоркована, на пляшці містяться залишки марки акцизного податку та клею за допомогою якого була прикріплена марка акцизного податку.

Разом з цим, оскільки з наявних доказів чітко вбачається, що реалізації не здійснено, а штраф застосовано саме за «реалізацію» пляшки коньяку, то абсолютна безпідставність і протиправність відповідного штрафу є очевидною, і у такому разі навіть не має значення дослідження того питання, чи з маркою акцизного податку встановленого зразку, чи ні, була вказана пляшка коньяку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що висновки акту фактичної перевірки від 10.05.2018 № 88/14-29-40-01/ НОМЕР_1 не знайшли свого відображення під час розгляду справи, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, а відтак на переконання суду позивачем не було допущено порушення вимог ст. 11, 153 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 №481/95-ВР, а, отже, податкове повідомлення-рішення № 000093 від 25.05.2018 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1-2 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 КАС України , за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Так, стаття 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч.4 ст.243 КАС України ,судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.311,315,316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року прийнятого у письмовому провадженні (суддя Мельник О.М.) у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.05.2018 № 000093 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текс судового рішення складений та підписаний 30 липня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.