Справа № 400/633/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/633/19
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

за участю секретаря Худика С.А.

за участю представника позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської митниці ДФС, Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання дій протиправними, зобов`язання утриматися від певних дії, визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 звернувся з позовом до Миколаївської митниці ДФС, Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якому просив визнати протиправними дії Миколаївської митниці щодо звернення до Заводського відділу ДВС з метою примусового виконання постанови в справі про порушення митних правил від 06.03.2018 р. № 0033/50400/18 та зобов`язати Миколаївську митницю утриматися від вчинення таких дій. Також позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ВП № 58421431 від 20.02.2019 р. про стягнення виконавчого збору в сумі 1700,00 грн. при примусовому виконанні постанови у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позову, посилаючись на ч.1 ст. 533 Митного кодексу України, згідно якої подання скарги зупиняє виконання постанови у справі про порушення митних правил до закінчення розгляду скарги, позивач зазначає про те, що оскаржувана постанова Заводського відділу ДВС винесена передчасно, оскільки на момент звернення Миколаївської митниці до Заводського відділу ДВС з метою примусового виконання постанови в справі про порушення митних правил від 06.03.2018 р. № 0033/50400/18, тривало її оскарження в суді. За таких обставин, на думку позивача, дії спрямовані на примусове виконання постанови та стягнення виконавчого збору є протиправними та такими, що не відповідають вимогам Митного кодексу України.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про стягнення виконавчого збору від 20.02.2019 р. ВП № 58421431.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, Заводський відділ ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що Миколаївською митницею до заяви про відкриття виконавчого провадження було надано рішення Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 490/1808/18, про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 про скасування постанови № 0033/50400/18 від 06.03.2018 р. у справі про порушення митних правил. При цьому, надане рішення суду з відміткою про набрання законної сили, а тому державним виконавцем правомірно прийнято виконавчий документ до виконання.

Відповідач, Миколаївська митниця, своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Генеральним директором ТОВ «Роскосметика» ОСОБА_4 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на доводи, які ідентичні доводам викладеним в позовній заяві та узгоджуються з висновками суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу Заводський відділ ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області залишити бе задоволення, а рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Миколаївської митниці № 0033/50400/18 від 06.03.2018 р. у справі про порушення митних правил ОСОБА_3 , уповноважену особу ТОВ «Роскосметика», визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 469 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. (а. с. 16-19).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2018 року у справі № 490/1808/18 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 про скасування постанови від 06.03.2018 р. № 0033/50400/18 (а. с. 20-23).

14 лютого 2019 року Миколаївська митниця звернулася до Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 06.03.2018 р. № 0033/50400/18.

Постановою від 20.02.2019 р. старший державний виконавець Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Кириченко Д.В. відкрив виконавче провадження № 58421431 з примусового виконання постанови від 06.03.2018 р. № 0033/50400/18 (а. с. 13-14). Одночасно державним виконавцем винесена постанова про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 1700,00 грн (а. с. 15).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду 17 квітня 2019 року скасовано рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2018 року у справі № 490/1808/18, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Миколаївської митниці № 0033/50400/18 від 06.03.2018 року.

Не погоджуючись із постановою державного виконавця, посилаючись на її безпідставність та невідповідність чинному законодавству, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що скасування судом рішення, яке підлягало виконанню, свідчить про відсутність підстав для стягнення виконавчого збору, оскільки згідно ч. 7 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Разом з цим, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення позову в іншій частині позовних вимог, оскільки на час звернення митного органу із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваної постанови відповідач не знав та не міг знати про відкриття апеляційного провадження та подальше скасування постанови в справі про порушення митних правил, а тому в діях відповідача відсутня протиправність

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, колегія суддів переглядає висновки суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги та не вступає в обговорення та оцінку рішення суду першої інстанції, в тій частині, яка не оскаржена апелянтом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ст. 2 цього Закону, примусове виконання судових рішень здійснюється з дотриманням таких засад як верховенство права, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість та об`єктивність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За приписами ст.ст. 10, 13, 26 та 27 Закону України «Про виконавче провадження» початком примусового виконання рішень є винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у якій, окрім іншого, зазначається про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів..

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Також, згідно ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

Разом з цим, за приписами ч. 7 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Як встановлено судом та підтверджується з матеріалами справи, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду 17 квітня 2019 року визнано протиправною та скасовано постанову Миколаївської митниці № 0033/50400/18 від 06.03.2018 року щодо визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил, щодо примусового виконання якої було відкрито виконавче провадження та винесено оскаржувану постанову про стягнення у зв`язку з цим виконавчого збору.

З урахуванням викладених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, спростовуються викладеним, а тому підстави для задоволення скарги та скасування рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року відсутні.

Інші ж доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанцій.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому апеляційна скарга, відповідно до ст. ст. 315, 316 КАС України залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської митниці ДФС, Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання дій протиправними, зобов`язання утриматися від певних дії, визнання протиправною та скасування постанови залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01.08.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.