Справа № 2340/4810/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4810/18 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року (повний текст рішення складено 20.03.19) у справі за адміністративним позовом Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 позивач, Ватутінське виробниче управління житлово-комунального господарства, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 06.09.2018 № про сплату 488619 грн. 20 коп. штрафних санкцій та пені з податку на доходи фізичних осіб на підставі акта перевірки №434/23-00-13-0412/03356884 від 22.08.2018.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ) від 06.09.2018 № про визначення Ватутінському виробничому управлінню житлово-комунального господарства (вул. Звенигородська, 6, м. Ватутіне, Черкаська область, 20500, ) грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 434 782 (чотириста тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят дві) гривні 08 копійок. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачем, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Черкаській області подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не правильно встановив обставини справи, не надав оцінку доводам відповідача. Зокрема, апелянт зазначає, що порушення передбачене ст.127 ПК України є вчиненим (закінченим) саме з моменту виплати доходу на користь іншого платника без нарахування (утримання або сплати податку незалежно від того, яка саме із вказаних дій була вчинена під час проведення виплати доходу щодо одного чи кількох платників податків або ж дії були вчинені сукупно. В подальшому, під час проведення інших виплат, таке неврахування (неутримання або несплата) є іншими діями, які мвстять ознаки складу податкового правопорушення передбаченого ст. 127 ПК України. Крім того, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на незрозумілість періоду за який задоволено позовні вимоги.

18.06.2019 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримав позицію суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 16 по 20 серпня 2018 року посадовою особою ГУ ДФС у Черкаській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради у зв`язку з отриманням інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, за період здійснення господарської діяльності з 01.07.2017 по 16.08.2017.

За наслідками перевірки складено акт №434/23-00-13-0412/03356884 від 22.08.2018 (далі - акт перевірки), в якому зафіксовано порушення позивачем:

- підпункту 163.1.2 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.2 пункту 164.1 статті 164, підпункту 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168.1 статті 168, підпункту "а" пункту 171.2 статті 171 та підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб із нарахованої та виплаченої (невиплаченої) заробітної плати у період з 01.07.2017 по 16.08.2018 у сумі 912 129 грн. 73 коп.;

- підпунктів 1.4, 1.5, 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ та підпункту 163.1.2 пункту 163.1 статті 163, підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту "а" пункту 171.2 статті 171 та підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно сплачено військовий збір на загальну суму 22 011 грн. 26 коп.;

- пункту 51.1 статті 51 та підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, що призвело до несвоєчасного подання податкового розрахунку за ІІІ квартал 2017 року 1-ДФ.

На підставі акту перевірки, ГУ ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2018 про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на загальну суму 488619 грн. 20 коп. (472062 грн. 86 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями та 16556 грн. 34 коп. пені).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомлення-рішенням, позивачем подано до Державної фіскальної служби України скаргу №517 від 20.09.2018.

Рішенням Державної фіскальної служби України №37623/6/99-99-11-02-01-15 від 20.11.2018 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області № від 06.09.2018 залишено без змін.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2018 протиправним, оскільки застосування штрафних санкцій на всю суму податку на доходи фізичних осіб на підставі ст. 127 Податкового кодексу України є безпідставним, так як даною статтею передбачена відповідальність за ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків податковим агентом, до / або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, а не за несвоєчасну сплату сум податку, відповідальність за яке настає за статтею 126 Податкового кодексу України позивач звернувся з даним позовом в суд.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги частково та зазначив, що податок з доходів фізичних осіб позивачем було утримано та перераховано до бюджету в повному обсязі у день виплати заробітної плати, тобто мало місце несвоєчасна сплата узгодженої суми грошового зобовязання, за що передбачена відповідальність згідно статті 126 Податкового кодексу України, що свідчить про безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених ст. 127 Податкового кодексу України, за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 163.1.2. п. 163.1. ст. 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є: доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (п.п. 164.1.2. п. 164.1. ст. 164 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 171.1. ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до п.п. "а" п. 171.2. ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Пункт 57.1. статті 57 Податкового кодексу України визначає, що податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з п.п. 168.1.1. п. 168.1. ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (п.п. 168.1.2. п. 168.1. ст. 168 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 168.1.5. п. 168.1. ст. 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 110.1. ст. 110 Податкового кодексу України).

Судом першої інстанції встановлено, що зі змісту оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вбачається, що штрафні санкції до позивача застосовано відповідно до п. 127.1. ст. 127 Податкового кодексу України (несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом).

Згідно з письмовими запереченнями відповідача до позивача застосовано штрафні санкції згідно з п. 126.1. ст. 126, та п. 127.1. ст. 127 Податкового кодексу України.

Відповідно до розрахунку розміру штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб із нарахованої та виплаченої заробітної плати до податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2018 по Ватутінському ВУЖКГ, на підставі п.127.1 ст. 127 Податкового кодексу України позивачу нараховано штрафні санкції на загальну суму 434782,08 грн за період червень 2017 року - червень 2018 року.

Згідно з розрахунком розміру штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб із нарахованої та несвоєчасно виплаченої заробітної плати до податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2018 по Ватутінському ВУЖКГ, на підставі п. 126.1. ст. 126 Податкового кодексу України позивачу нараховано штрафні санкції на загальну суму 37280,78 грн за період червень 2017 року - червень 2018 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що мало місце саме несвоєчасне перерахування позивачем податку на доходи фізичних осіб із нарахованої та виплаченої (невиплаченої) заробітної плати, у період з 01.07.2017 по 16.08.2018 в сумі 912129,73 грн., відповідальність за вказане порушення настає за статтею 126, а не за статтею 127 Податкового кодексу України.

Колегія суддів зауважує, що перевіркою дотримання встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб встановлено, що податок на доходи фізичних осіб з доходу виплаченого у вигляді заробітної плати, нараховано, проте перераховано несвоєчасно та в повному обсязі.

Отже, за наслідками перевірки відповідач дійшов висновку, що податок з виплачених доходів за відповідні періоди утримувався і до бюджету перераховувався, але несвоєчасно, чим було порушено вимоги ст.168 ПК України.

Натомість, в акті передвіки не зафіксовано факту ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб підприємством, як податковим агентом, до або під час виплати доходу (заробітної плати) працівникам.

Згідно з пп.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В той же час, п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету..

Таким чином, за наявності факту несвоєчасно сплаченого узгодженої суми грошового зобовязання з певного податку (збору), мають застосовуватись санкції, передбачені положеннями ст.126 ПК України, розмір яких залежить від часу затримки сплати такого грошового зобовязання.

Разом з тим, стаття 127 Податкового кодексу України застосовується як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 ПК а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу.

Тобто, склад правопорушення, визначений статтею 127 Податкового кодексу України, передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку взагалі не відбулися до чи на момент виплати доходу.

За наслідками перевірки податковий орган встановив недотримання позивачем встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб. Податок на доходи фізичних осіб з доходу виплаченого у вигляді заробітної плати позивачем було нараховано, проте перераховано несвоєчасно. Дане порушення передбачає застосування штрафних санкцій у відповідності до положень ст.126 ПК України.

Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 10.11.2015 року по справі № 21-2919а15, від 22.03.2016 по справі №813/6774/13-а.

А тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем безпідставно застосовано до Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства штрафні санкції відповідно до норми ст.127 Податкового кодексу України, якою передбачено накладення штрафу за ненарахування, неутримання та несплату (неперерахування) податків, оскільки такий обовязок позивачем було виконано.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення від № від 06.09.2018 в частині визначення позивачу грошового зобов`язання за штрафними санкціями на суму 434782,08 грн, згідно з п.127.1 ст. 127 Податкового кодексу України є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст підписано 31.07.19.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма