Справа № 1440/1822/18
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

01 серпня 2019 року
Київ

справа №1440/1822/18
адміністративне провадження №К/9901/15450/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №1440/1822/18
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючий Осіпова Ю.В., суддів: Бойка А.В., Шевчук О.А.,

УСТАНОВИВ:
Суть спору.
У серпні 2018 року ОСОБА_1 (надалі-позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі-відповідач), в якому просив зобов`язати відповідача провести перерахунок розміру грошового забезпечення за 13 тарифним розрядом за посадами осіб офіцерського складу, що встановлюються з 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704, Схеми співвідношення встановлених до 01.03.2018 року розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, звільнених з військової служби до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, додаток 24 до наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 року №90, згідно Довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2018 р. №14.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Зобов`язано відповідача провести перерахунок розміру грошового забезпечення позивачу за 13 тарифним розрядом за посадами осіб офіцерського складу, що встановлюються з 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704, Схеми співвідношення встановлених до 01.03.2018 року розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, звільнених з військової служби до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, додаток 24 до наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 року №90, згідно Довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2018 р. №14.
22 листопада 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_2 подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення. В даній апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на відсутність належного фінансування видатків, передбачених для сплати судового збору, просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.
Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено, вказану апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку із неусуненням у встановлений судом строк її недоліків, апеляційну скаргу повернуто скаржнику.
27 лютого 2019 року на вказане рішення суду 1-ї інстанції ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подав апеляційну скаргу. До даної апеляційної скарги апелянтом додано клопотання про поновлення строку на апеляційне провадження з підтвердженням усунення недоліків, а саме сплати судового збору в розмірі 1057,20грн.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2019 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху у зв`язку з тим, що вона подана із пропуском встановленого законодавством строку. Одночасно апелянту надано 10-денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних вище недоліків поданої ним апеляційної скарги.
Вказану ухвалу від 14 березня 2019 року апелянтом було отримано 25 березня 2019 року.
01 квітня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява-клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій останній просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 лютого 2019 року на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року відмовлено.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд зазначив, що 01 квітня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява-клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови апелянтом отримано 01 листопада 2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням, однак апеляційна скарга подана 27 лютого 2019 року, тобто з пропуском встановленого законодавством 30-ти денного строку для подання апеляційної скарги на постанову. Суд зауважив, що в клопотанні про поновлення строків ІНФОРМАЦІЯ_2 посилається на своє право на апеляційне оскарження, одночасно зазначаючи, що первинна апеляційна скарга була подана у встановлений законодавством строк. Разом з тим, звернувши увагу на позицію Верховного Суду, якої він дотримується в ухвалах від 16.05.2018 року по справі №820/3345/17, від 15.05.2018 року по справі №826/10848/16, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють контролюючий орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції
28 травня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, в якій скаржник просив скасувати оскаржуване судове рішення, поновити строк на його апеляційне оскарження.
В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує на те, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення апеляційний суд проігнорував положення ч. 8 ст. 169, ст.ст. 296, 298 КАС України та подане ним клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Зазначає, що 22 листопада 2018 року апеляційну скаргу подано в межах строку на апеляційне оскарження судового рішення, однак ухвалою суду від 11 лютого 2019 року її повернуто апелянту. Вказана ухвала суду отримана Миколаївським обласним військовим комісаріатом 19 лютого 2019 року. Оскільки відповідно до ст. 169 КАС України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду 27 лютого 2019 року скаржником повторно направлено апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Також скаржник зазначив, що вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року про усунення недоліків, а саме необхідності сплати судового збору у 10-денний термін (з 28 грудня 2018 року по 06 січня 2019 року), ІНФОРМАЦІЯ_2 не виконані з поважних причин, оскільки було відсутнє належне фінансування з Державного бюджету України та недостатня кількість на рахунку грошових коштів необхідних для сплати судового збору.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г., Соколова В.М. від 10 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 30 липня 2019 року підготовчі дії закінчено, справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами у відповідності до пункту 3 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позиція інших учасників справи
26 липня 2019 від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, де позивач посилається на не обґрунтованість доводів касаційної скарги та просить її відхилити, а ухвалу постановлену судом апеляційної інстанції залишити без змін. Вважає, що відповідач мав доступ до правосуддя, а рівень цього доступу був достатнім для забезпечення права особи на суд.
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.
Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.
Доводи ж ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що неможливість вчасної подачі апеляційної скарги була зумовлена відсутністю належного фінансування видатків, передбачених для сплати судового збору, не свідчать про наявність поважних підстав, що перешкоджали відповідачу своєчасно звернутись до суду апеляційної інстанції.
Так, пунктом 3 частини 1 статті 7 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом було віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкривала стаття 10 цього Кодексу й визначала, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Стаття 44 КАС України передбачає обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії; при цьому, особливості організації роботи в установі, що таку апеляційну скаргу подала, жодним чином не впливає на неухильність виконання нею своїх процесуальних обов`язків з урахуванням часу, необхідного для вирішення внутрішніх організаційних питань, пов`язаних з процедурою узгодження і проведення платежів (здійсненням видатків бюджету).
Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ, а особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.
Отже, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі №814/796/17.
З огляду на викладені вимоги закону та зважаючи, на те що вдруге апеляційна скарга на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року була подана поза межами законодавчо встановленого десятиденного строку її апеляційного оскарження, а вказані Миколаївським обласним військовим комісаріатом в клопотанні причини пропуску цього строку визнані судом апеляційної інстанції недостатніми для висновку про його пропуск з поважних причин, касаційний суд вважає, що Миколаївському обласному військовому комісаріату обґрунтовано відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року.
Не спростовують висновків суду апеляційної інстанції й обставини звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 з первинною апеляційною скаргою (яку було залишено без руху та повернуто з підстав несплати судового збору) у строк, встановлений статтею 169 КАС України, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження й не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.
Суд погоджується з доводами позивача, що Миколаївському обласному військовому комісаріату надано більш ніж достатньо часу на усунення недоліків зазначених в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року, оскільки він не був позбавлений такої можливості аж до винесення ухвали про повернення апеляційної скарги від 11 лютого 2019 року. Поважних причин для несплати судового збору у строк встановлений судом та належних і допустимих доказів ухвалою від 03 грудня 2018 року апелянтом не наведено, ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги від 11 лютого 2019 року ними не оскаржувалася.
Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення даної постанови) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Висновки щодо розподілу судових витрат
З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов ,
Судді Верховного Суду