Справа № 826/8167/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8167/18 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю-КОНТРОЛ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю-КОНТРОЛ» (надалі за текстом - «ТОВ «Ю-КОНТРОЛ») звернулось до суду з позовом про скасування індивідуальної податкової консультації № 1384/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 05.04.2018 р. Позивач просив також зобов`язати Державну фіскальну службу України надати нову податкову консультацію.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що ДФС України фактично не надала відповіді на його запити про отримання індивідуальної податкової консультації щодо порядку оподаткування податком на додану вартість операцій з програмною продукцією.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ДФС України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник стверджує, що у податковій консультації № 1384/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 05.04.2018 р. ним чітко викладено позицію контролюючого органу з урахуванням вимог чинного законодавства.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 лютого 2018 р. ТОВ «Ю-КОНТРОЛ» направило до ДФС України два звернення за вих. № 0802/2018_1К та № 0802/2018_3К у яких зазначало, що воно здійснює діяльність із надання дозволів (ліцензій) на використання об`єкта права інтелектуальної власності - системи «YOUCONTROL». При цьому, умови використання системи обмежені функціональним призначенням програми та її відтворення обмежене кількістю автоматизованих робочих місць, необхідних для такого використання, що за визначенням підпункту 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 ПК України є «використання кінцевим споживачем». Відповідно до цього ж підпункту, платежі, отримані як винагорода за таке використання комп`ютерної програми не вважаються роялті.

У зв`язку з наведеним позивач просив надати письмову консультацію, чи звільняються відповідно до пункту 26-1 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання наведеної комп`ютерної програми на умовах ліцензійних договорів для використання «кінцевими споживачами».

У зверненні від 26.02.2018 р. за № 2602/2018-3К ТОВ «Ю-КОНТРОЛ» просило роз`яснити, чи вважатимуться відповідно до підпункту 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 ПК України «роялті» виплати на користь автора програми за період з 01.01.2018 р. за наведених умов.

На підставі цих звернень відповідачем було надано податкову консультацію № 1384/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 05.04.2018 р. у якій зазначено, що якщо згідно з умовами ліцензійного договору під наданням дозволу на використання програмної продукції (онлайн-сервісу) розуміється виключно надання права на пошук, обробку і отримання інформації, що здійснюється за допомогою такої програмної продукції (онлайн-сервісу), без постачання безпосередніх копій (примірників) програмної продукції користувачу, то операція з надання такого дозволу розцінюється як операція з надання послуг із пошуку і обробки інформації, яка підлягає оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку за ставкою 20 відсотків.

Підпункт 14.1.172-1 ПК України визначає індивідуальну податкову консультацію як роз1яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до пункту 52.1 статті 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Згідно пункту 52.2 статті 52 ПК України індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Пунктом 52.3 статті 52 ПК України передбачено, що за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Згідно пункту 53.2 статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Відповідно до пункту 26-1 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України тимчасово, з 1 січня 2013 року до 1 січня 2023 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання програмної продукції, а також операції з програмною продукцією, плата за які не вважається роялті згідно з абзацами другим - сьомим підпункту 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу. Для цілей цього пункту до програмної продукції відносяться: результат комп`ютерного програмування у вигляді операційної системи, системної, прикладної, розважальної та/або навчальної комп`ютерної програми (їх компонентів), а також у вигляді інтернет-сайтів та/або онлайн-сервісів та доступу до них; примірники (копії, екземпляри) комп`ютерних програм, їх частин, компонентів у матеріальній та/або електронній формі, у тому числі у формі коду (кодів) та/або посилань для завантаження комп`ютерно програми та/або їх частин, компонентів у формі коду (кодів) для активації комп`ютерної програми чи в іншій формі; будь-які зміни, оновлення, додатки, доповнення та/або розширення функціоналу комп`ютерних програм, права на отримання таких оновлень, змін, додатків, доповнень протягом певного періоду часу; криптографічні засоби захисту інформації.

За змістом підпункту 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 ПК України роялті - це будь-який платіж, отриманий як винагорода за використання або за надання права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп`ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, інші аудіовізуальні твори, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальної власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау). Не вважаються роялті платежі, отримані як винагорода за використання комп`ютерної програми, якщо умови використання обмежені функціональним призначенням такої програми та її відтворення обмежене кількістю копій, необхідних для такого використання (використання «кінцевим споживачем»).

У даній правовій ситуації ДФС України хоча і послалась у податковій консультації на наведені правові норми, проте аналізу їм не надала, а обмежилась припущеннями зазначивши, що «якщо згідно з умовами ліцензійного договору …».

Крім того, відповідач не надав відповіді на питання «Чи вважатимуться відповідно до підпункту 14.1.225 пункту 14.1 статті 14 ПК України «роялті» виплати на користь автора програми ?».

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду першої інстанції наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а твердження скаржника про те, що індивідуальна податкова консультація не може бути оскаржена є помилковим.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 30 липня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук