Справа № 120/1214/19-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 липня 2019 р. Справа № 120/1214/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

позивача: ОСОБА_1 .

відповідача: Сивий М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач) звернулась в суд з позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.03.2019 №, №.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень стали висновки документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати позивачем ПДФО і військового збору з доходів, отриманих ним як додаткове благо при взаємовідносинах з ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" за період з 01.01.2016 до 31.12.2016. Як зазначає позивач, 19.02.2008 між нею та ЗАТ "ОТП БАНК" був укладений кредитний договір №SMEB01/010/2008 про надання споживчого кредиту в сумі 405000 доларів США. На підставі положень договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.12.2010, укладеного між ПАТ "ОТП БАНК" (правонаступник ЗАТ "ОТП БАНК") та ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" останній набув прав вимоги за кредитним договором SMEB01/010/2008. Разом з тим, 25.11.2016 між ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" та ОСОБА_2 укладено додатковий договір №5 до кредитного договору №CM-SMEB01/010/2008 від 19.02.2008. Довідкою №1474 від 06.12.2016 ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" повідомило, що ОСОБА_2 повністю погасила заборгованість по кредитному договору. Відповідно довідки 3119 від 20.02.2017 позивач на дату підписання додаткового договору №5 від 25.11.2016 мала загальну заборгованість у розмірі 407435,33 доларів США, що за курсом НБУ на дату 25.11.2016 становить 10 425 473,57 грн., з яких основна сума боргу - 399677,73 доларів США, відсотки - 7 757,60 доларів США.

Зі змісту вказаної довідки вбачається, що на дату підписання 25.11.2016 було внесено 1 205 471,36 грн., що становить 47 110,72 доларів США, а саме погашено основна сума боргу - 39 353,12 доларів США, відсотки - 7 757,60 доларів США. Отже, було прощено основну суму боргу у розмірі 9 220 002,21 грн.

Водночас банківська установа подала до контролюючого органу податковий розрахунок за формою № 1-ДФ, в якій відобразила всю суму прощеної заборгованості. Це стало підставою для проведення відповідачем перевірки та прийняття рішень про донарахування позивачу грошових зобов`язань з ПДФО та військового збору. Водночас, на думку позивача, при цьому було не правильно обчислено суму додаткового блага, що підлягає включенню до суми загального річного оподатковуваного доходу. Зокрема, як зазначає позивач, відповідач не взяв до уваги вимоги пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого істотно завищив базу оподаткування та, відповідно, суми ПДФО та військового збору, що підлягають сплаті. Відтак просить визнати протиправними та скасування оспорювані податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 12.04.2019 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.05.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує на те, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПДФО і військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА". За результатами перевірки виявлено, що в порушення вимог пп. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 177.11 ст. 177 ПК України позивач не подала податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік та не відобразила дохід, отриманий як додаткове благо, в сумі 9 220 002,21 грн. У зв`язку з цим були прийнятті податкові повідомлення-рішення від 19.03.2019 №, №.

20.05.2019 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно якої представник позивача вказав, що на його думку відповідач при винесенні спірних рішень був зобов`язаний застосувати вимоги п.8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, оскільки станом на 01.01.2014 за ОСОБА_2 рахувалась заборгованість за кредитним договором від 19.02.2008; операція з прощення кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті здійснювалась після 01.01.2015; п.2.1.2 Додаткового договору №5 до кредитного договору встановлено, що сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюватиметься в національній валюті України - гривні. Згідно п.2.1.3 додаткового договору кредитор здійснював анулювання боргу в розрізі еквівалентному 9 220 002,21 грн.

12.06.2019 представником ГУ ДФС у Вінницькій області подано до суду додаткові пояснення, відповідно яких вказав, що у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно п.8 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" кодексу, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням норм п.п. "д" п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Кодексу та оподатковується податком на доходи фізичних осіб.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, посилають на відзив та додаткові пояснення, які містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

19.02.2008 між ЗАТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_2 (далі -Позичальник) було укладено кредитний договір № СМ- SMEB01/010/2008 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник приймає його на наступних умовах:

- розмір та валюта кредиту - 405 000, 00 доларів США;

- цільове призначення кредиту - споживчі потреби;

- дата остаточного повернення кредиту - 18 лютого 2023 року.

24.12.2010 між ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (Покупець) та ПАТ «ОТП БАНК» (правонаступник ЗАТ «ОТП БАНК») (Продавець) було укладено Договір купівлі- продажу кредитного портфелю, відповідно до якого Продавець продає (переуступає) Покупцю права на Кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори, а Покупець приймає такий Кредитний портфель та зобов`язується сплатити на користь Продавця винагороду.

На підставі положень Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.12.2010, укладеного між ПАТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», останній набув прав вимоги за Кредитним договором № CM-SMEB01/010/2008 від 19.02.2008.

25.11.2016 між ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (Кредитор) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено Додатковий договір №5 до Кредитного договору № CM-SMEB/010/2008 від 19.02.2008 (далі - Додатковий договір №5), відповідно до якого сторони домовились внести зміни та доповнення до Кредитного договору наступного змісту (Додаток №10):

- незважаючи на інші положення Кредитного договору Сторони домовились, що Позичальник в період часу з 31 серпня 2016 року до 25 листопада 2016 року зобов`язується погасити боргові зобов`язання в розмірі 1 800 000 грн. 00 коп. та витрати на ведення претензійно - позовної роботи (п.2.1.2 Додаткового договору №5);

- повернення кредиту та сплата процентів буде здійснюватись в національній валюті України - гривні із застосуванням для розрахунку платежу офіційного курсу долара США до української гривні, встановленого Національним банком України на день сплати (п.2.1.2 Додаткового договору №5);

- за умови належного виконання Позичальником умов Кредитного договору та цього Додаткового договору №5 сторони домовились про скасування всієї суми пені, що була нарахована до підписання цього Додаткового договору №5 та припинити претензійно-позовну роботу по стягненню боргових зобов`язань за Кредитним договором;

Також сторони домовились, що кредитор здійснює анулювання боргу в розмірі еквівалентному 9 220 002 (дев`ять мільйонів двісті двадцять тисяч дві) гривні 21 коп. і Позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед кредитором в повному обсязі (п. 2.1.3 Додаткового договору №5).

- при прощенні боргу у Позичальника відповідно вимог пп."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України виникає оподатковуваний дохід та Позичальник зобов`язаний подати до податкового органу декларацію, сплатити податки та збори з такого доходу в порядку та розмірах, встановлених чинним законодавством України (п.2.1.4 Додаткового договору №5).

Довідкою № 1474 від 06 грудня 2016 року ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» повідомило, що ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 01 липня 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , повністю погасила заборгованість по кредитному договору № СМ- SMEB01/010/2008 від 19.02.2008.

Відповідно до довідки №119 від 20 лютого 2017 року, ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» повідомило, що ОСОБА_2 на дату підписання Додаткового договору № 5 від 25.11.2016 до Кредитного договору № СМ- SMEB/010/2008 від 19.02.2008 мала загальну заборгованість у розмірі 407 435,33 доларів США, що за курсом НБУ на дату 25.11.2016 становить 10 425 473, 57 гривень, з яких:

- основна сума боргу (тіло) - 399 677, 73 доларів США;

- відсотки - 7 757, 60 доларів США.

На дату підписання 25.11.2016 було внесено 1 205 471, 36 грн., що становить 47 110,72 доларів США, а саме погашено:

- основна сума боргу - 39 353,12 доларів США;

- відсотки - 7 757, 60 доларів США.

Відповідно до умов Додаткового договору №5 від 25.11.2016 до Кредитного договору № СМ- SMEB/010/2008 від 19.02.2008 сторонами було досягнуто домовленості щодо списання заборгованості у розмірі 9 220 002, 21 грн.

Також судом встановлено, що на підставі пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ст. 79 ПК України та наказу від 07.12.2018 №7559 посадовими особами ГУ ДФС у Вінницькій області було проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з ТОВ "ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено акт від 28.01.2019 № 175/13/, яким зафіксовано порушення позивачем:

- п.п. «д» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік на загальну суму 1659600,40 грн.;

- п.п. 1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано військовий збір за 2016 рік на загальну суму 138300,03 грн.

Висновки акта перевірки ґрунтуються на тому, що у 2016 році позивач отримала дохід у вигляді додаткового блага в сумі 9220002,21 грн., що підтверджується інформацією, наданою ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" в податковому розрахунку за формою № 1ДФ про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб за ознакою « 126» - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо. Разом з тим, вказаний дохід позивач не задекларував та не сплатив до бюджету відповідні суми ПДФО та військового збору.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, ОСОБА_2 направила до податкового органу заперечення від 13.03.2019, за результатами розгляду яких 18.03.2019 висновки акта від 28.01.2019 № 175/13/ залишено без змін.

19.03.2019 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення за №, про збільшення позивачу грошового зобов`язання з ПДФО на загальну суму 2074500,50 грн. та з військового збору на загальну суму 172875,03 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернулась до адміністративного суду з позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується та виходить з наступного.

Згідно з п.п. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України (тут і надалі у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзаців другого, третього пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.54, 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні; додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

В силу вимог п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України від 9 квітня 2015 № 321-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту: «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року».

Судом встановлено, що взаємовідносини позивача з ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" по кредитному договору від 19.02.2008 припинились 25.11.2016 після прийняття банком, як кредитором, рішення про анулювання позивачу кредитної заборгованості в сумі 9220002,21 грн. Саме з цієї суми доходу відповідач визначив грошові зобов`язання позивача з ПДФО на загальну суму 20745005 грн. та з військового збору на загальну суму 172875,03 грн.

Однак при цьому відповідач безпідставно не застосував положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України та не врахував, що до додаткового блага платника податків не включається сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що станом на 01.01.2014 не була погашена, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року.

Таким чином, при анулюванні (прощенні) суми основного боргу, що виникла до 01.01.2014 і не була погашена до цієї дати, базою оподаткування податком з доходів фізичних осіб є додаткове благо платника податку, до якого належить сума основного боргу платника податку за фінансовим кредитом в іноземній валюті (сума боргу за тілом кредиту), яка не погашена до 1 січня 2014 року та яка перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, яка прощена за самостійним рішенням кредитора, за мінусом різниці між сумою такого основного боргу в іноземній валюті, що визначається за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014.

Відтак, з метою правильного визначення бази оподаткування та, відповідно, сум грошового зобов`язання, що підлягають сплаті позивачем у зв`язку з отриманням доходу у вигляді додаткового блага, контролюючий орган повинен був перевірити отриману податкову інформацію та з`ясувати, зокрема, чи мав позивач суму основного боргу за кредитом перед банком, із неї яка сума основного боргу перед банком не була погашена позивачем станом на 01.01.2014; яка сума основного боргу анульована (прощена) банком, із неї яка сума анульованого (прощеного) основного боргу, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014; еквівалент анульованої (прощеної) у доларах США суми основного боргу у гривнях на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню за офіційним курсом НБУ, із неї: еквівалент анульованої (прощеної) у доларах США суми основного боргу у гривнях, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014, на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та еквівалент анульованої (прощеної) у доларах США суми основного боргу у гривнях, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014; різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року.

Разом з тим, під час проведення перевірки відповідач керувався виключно податковим розрахунком за формою № 1-ДФ.

Як наслідок, до складу загального річного оподатковуваного доходу позивача за 2016 рік було включено всю суму прощеного боргу, в тому числі суми, що відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України не вважаються додатковим благом. Відповідно, суми грошових зобов`язань позивача з ПДФО та військового збору були визначені помилково та істотно завищені.

Разом з тим, суд зважає на наданий до матеріалів справи 18.07.2019 перерахунок основної суми донарахованих податків і зборів та штрафних санкцій до акту позапланової невиїзної документальної перевірки ОСОБА_2 . №175/13/. Так, відповідно якого згідно п.8 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідних положень" ПК України станом на 01.01.2014 з додаткового договору №5 від 25.11.2016 року до Кредитного договору № CM- SМЕВ01/010/2008 від 19 лютого 2008 року вбачається, що основна сума боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання - за таким кредитом з іноземної валюти у гривню складає:

1) 9220002,21 грн. (360324, 61 доларів США * 25,588045 грн. = 9220002,21 грн.).

Сума такого боргу, визначена за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 становить 2880074, 61 грн. (360 324, 61 доларів США * 7,9930 грн. = 2 880 074, 61 грн.)

Таким чином, різниця між основною сумою боргу за кредитним зобов`язанням в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, що становить 6 339 927, 60 гри. (9 220 002, 21 грн. - 2880074,61 грн. = 6 339 927, 60 гри.).

Таким чином, сума загального річного оподатковуваного доходу, отриманого платником податків - фізичною особою ОСОБА_2 як додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності (ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА"), згідно пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України, склала 2880074,61 грн.

Відповідно:

- розрахунок податку на доходи фізичних осіб за 2016:

2880074.61 грн. х 18% = 518413,42 грн.;

Штрафна санкція 25% - 129603,35 грн.;

Всього: 648016,77 грн.

- розрахунок військового збору за 2016:

2880074.61 грн. х 1,5% = 43201,11 грн.;

Штрафна санкція 25% - 10800,27 грн.;

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що оспорювані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем без дотримання вимог чинного законодавства України та порушують майнові права та інтереси позивача, захищені статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відтак, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.03.2019 №, №, з урахуванням наданого представником відповідача розрахунку, належить задовольнити частково, шляхом визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 19.03.2019 на суму 1426483 грн. 73 коп., визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 19.03.2019 року на суму 118873 грн. 65 коп.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати в частині податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 19.03.2019 року на суму 1426483 (один мільйон чотириста двадцять шість тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 73 коп.

В іншій частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.03.2019 року на суму 648016 (шістсот сорок вісім тисяч шістнадцять) грн. 77 коп. - відмовити.

Визнати протиправним та скасувати в частині податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 19.03.2019 року на суму 118873 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 65 коп.

В іншій частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.03.2019 року на суму 54001 (п`ятдесят чотири тисячі одна) грн. 38 коп. - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 6723 (шість тисяч сімсот двадцять три) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, )

Повний текст рішення складено 29.07.2019

Суддя Томчук Андрій Валерійович