Справа № 160/7600/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7600/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року, суддя першої інстанції Кучма К. С., по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просило:

визнати протиправними дії відповідача, які полягають у проведенні перевірки ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ», за результатами якої складено акт № 13019/04-36-14-02/38114069 від 19.03.2018 року «Про результати проведення планової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, валютного - за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 вересня 2018 року за № про збільшення грошових зобов`язань з податку на додану вартість - на 361 003 грн. 75 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що викладені в акті перевірки висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях і доказах, які не відображають законних підстав для висновків про відсутність фактичного здійснення господарських операцій, що свідчить про необґрунтованість і протиправність податкового повідомлення-рішення, дій відповідача стосовно проведення перевірки та складання за її результатом акту.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що основною підставою для прийняття спірного повідомлення-рішення визначено те, що під час проведення перевірки встановлено наявність взаємовідносин із фізичними особами - підприємцями щодо придбання послуг з оформлення на ім`я замовника (покупця) документів погодження та отримання дозвільної документації, необхідної для виконання будівельно-монтажних робіт та експлуатації об`єкта. Постачальниками зазначених послуг є ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 .

Згідно наданих до перевірки документів встановлено, що придбані послуги в подальшому було реалізовано замовникам. Перевіркою встановлено, що по окремих об`єктах вказані послуги було реалізовано замовнику за цінами нижче їх придбання.

Твердження відповідача не є підставою для збільшення позивачу суми оплати податку на додану вартість, оскільки ГУ ДФС у Дніпропетровській області не розглядає комплексно ситуацію, та не перевіряє інформацію по всьому ланцюгу взаємовідносин між контрагентами.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції , вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухваленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит.

Позивач не може відповідати за операції по ланцюгу та нести відповідальність за господарську діяльність контрагентів.

У відповідності до вимог статті 61 Конституції України, юридична відповідальність носить індивідуальний характер, у зв`язку з чим, позивач не може нести відповідальність за своїх контрагентів.

Між позивачем та ФОП Юрченко було укладено договір щодо узгодження з усіма необхідними інстанціями проектно-кошторисної документації «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 110 кВ «КС-Суми». ФОП ОСОБА_6 виконав дані послуги за 245 083 грн., в подальшому надані послуги були реалізовані замовнику - ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО». Відповідач стверджує, що вони були реалізовані за 238 000 грн., у зв`язку з чим, позивач порушує пункт 188.1 статті 188 ПК України.

Однак таке твердження позивач вважає помилковим, оскільки відповідач робить висновки з урахуванням своєї бази та бази податкових накладних, і не відслідковує весь ланцюг взаємовідносин.

Так, між ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» та позивачем було укладено Договір підряду на виконання проектних робіт № 2116/2610/1 від 26.10.2016, а саме - виконати, погодити та здати замовнику в установлений строк проектно-кошторисну документацію «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 110 кВ «КС - Суми». На цьому робота по даному об`єкту не закінчилась і вже 22.06.2018 року було укладено ще один Договір між ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» та позивачем за № 2545/2206/13 з тим самим предметом договору та умовами.

Також, контрагентом позивача ФОП Болгов у акту № 4960 від 30.12.2016 року було допущено помилку, а саме, зазначено: «послуги по отриманню договору на постачання електроенергії потужністю 100 кВт,2 категорії на об`єкті замовника, розташованого за адресою: Київська обл., м. Фастів, вул. Галафеєва, 43», а насправді виконувались роботи: «Комплекс електромонтажних робіт із зовнішнього електропостачання тепличного комплексу за адресою: Дніпропетровська обл.., Дніпропетровський р-н на території Новоолександрівської сільської ради», надалі ці послуги були реалізовані ТОВ «РЕАЛТІ ІСТЕЙТ».

Крім того, відповідачем були допущені помилки та необґрунтовано винесені висновки в додатку № 16 по акту № 13019/04-36-14-02/38114069 від 19.03.2018 року, наприклад по контрагенту ФОп Болгов, а саме: «послуги з оформлення на ім`я документів, необхідних для виконання будівельно-монтажних робіт і експлуатації об`єкта замовника, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11», відповідачем був проаналізований лише один акт із замовником, якому було реалізовано надалі ці послуги, але їх насправді декілька і сума, реалізована замовнику, перевищує суму, яку було сплачено підряднику.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Зазначає, що згідно наданих до перевірки документів, встановлено, що придбані послуги в подальшому було реалізовано замовникам. Перевіркою встановлено, що по окремих об`єктах вказані послуги було реалізовано замовнику за цінами, нижче їх придбання. Детальний розрахунок наведено у Додатку 16 до акту перевірки.

При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення.

Зазначає, що ні в адміністративному позову, ні в апеляційній скарзі позивачем не зазначено, в чому саме полягають вимоги позивача щодо визнання протиправними дії, які полягають у проведення перевірки, за результатами якої складено акт.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неприбуття суду не повідомлені.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За слухавши пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що в період з 19.02.2018 року по 12.03.2018 року була проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ЕДС-Інжиніринг» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, валютного - за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

За результатом проведеної перевірки складено акт №13019/04-36-14-02/38114069 від 19.03.2018 року, в якому зафіксовано наступні порушення:

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VІ (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 384 121 грн., тому числі за 2015 рік на суму 384 121 грн.;

- п.198.1 ст.198 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VІ (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 697 491 грн., за січень 2015 - 79 067 грн., за лютий 2015 - 89 101 грн., за березень 2015 - 179 167 грн., за квітень 2015 - 34 133 грн., за травень 2015 - 27 220 грн., в т.ч. за березень 2016 на суму 27 709 грн., за квітень 2016 на суму 4 000 грн., за травень 2016 на суму 16 429 грн., за липень 2016 на суму 6 515 грн., за серпень 2016 на суму 14 033 грн., за вересень 2016 р. на суму 42 301 грн., за листопад 2016 на суму 31 043 грн., за грудень 2016 на суму 70 741 грн., за січень 2017 на суму 2 200 грн., за лютий 2017 на суму 14 800 грн., за травень 2017 на суму 21 400 грн., за червень 2017 на суму 17 165 грн., за серпень 2017 на суму 20 467 грн. та завищено залишок від`ємного значення з ПДВ на загальну суму 18 113 грн. в т.ч. за травень 2015 на суму 18 113 грн.;

- п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ підприємством за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 несвоєчасно зареєстровані податкові накладні, що тягне за собою накладення штрафу у розрахунковому розмірі в залежності від термінів порушення реєстрації накладних та незареєстрованої суми ПДВ;

- ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями);

- п.2 ст.10 Декрету КМУ від 19.02.1993 р. №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» (зі змінами та доповненнями), за що у відповідності із п.2.7. Постанови Правління НБУ від 08.02.2000 р. № 49 «Про затвердження Положення про валютний контроль» (зі змінами та доповненнями) та п.2 ст.16 Декрету КМУ від 19.02.1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» (зі змінами та доповненнями), підприємству нараховується штрафна санкція за порушення порядку декларування валютних цінностей та іншого майна;

- п.2.6 гл.2 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» із змінами та доповненнями, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (із змінами та доповненнями) неоприбуткування готівки в касі підприємства у сумі 2 241,57 грн.

18.05.2018 року ТОВ «ЕДС-Інжиніринг» надало до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області заперечення на акт №13019/04-36-14-02/38114069 від 19.03.2018 року.

ТОВ «ЕДС-Інжиніринг» отримало відповідь на свої заперечення від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в яких зазначено, що висновки зазначені в акті №13019/04-36-14-02/38114069 від 19.03.2018 року є правомірними, обґрунтованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

ТОВ «ЕДС-Інжиніринг» отримало податкове повідомлення-рішення № від 04.06.2018, № від 04.06.2018 та № від 04.06.2018.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до Держаної фіскальної служби, внаслідок чого, позивач отримав рішення про результати розгляду скарги від Державної фіскальної служби за вих.№25937/6/99-99-11-01-25 від 08.08.2018, згідно з яким ДФС частково задовольнила вимоги позивача та скасувала податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 04.06.2018 №; від 04.06.2018 №; від 04.06.2018 № в частині визначення перевіркою завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «БУД- ІНСАЙТ» і у відповідній частині штрафні санкції.

ТОВ «ЕДС-Інжиніринг» отримало від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення № від 26.09.2018.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (пункт 1.1. статті 1 Податкового кодексу України)

Приписами статті 188 Податкового кодексу України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець визначає обов`язковою умову, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг.

Згідно з п.187.1. ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266. пункту 14.1. статті 14 цього Кодексу.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем у період, який було перевірено, було придбано послуги з оформленням на ім`я замовника документів, погодження та отримання дозвільної документації, необхідної для виконання будівельно-монтажних робіт та експлуатації об`єкта, постачальниками зазначених послуг є фізичні особи-підприємці:

ФОП ОСОБА_1 (ДПІ у Чечелівському районі м. Дніпра, вид діяльності - діяльність у сфері інжиніринг, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, платник єдиного податку, не платник ПДВ);

ФОП ОСОБА_2 (ДПІ у Соборному районі м. Дніпра, вид діяльності - діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, платник єдиного податку, не платник ПДВ);

ФОП ОСОБА_3 (ДПІ у Соборному районі м. Дніпра, вид діяльності - діяльність у сфері інжиніринг, геології та геодезії, надання послуг технічного-консультування в цих сферах, платник єдиного податку, не платник ПДВ);

ФОП ОСОБА_4 (Лівобережна ОДПІ м. Дніпра ГУ ДФС (Самарський р-н), вид діяльності - діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, платник єдиного податку, не платник ПДВ);

ФОП ОСОБА_5 (ДПІ у Шевченківському р-ні м. Дніпра, вид діяльності - діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, платник єдиного податку, не платник ПДВ).

Придбані позивачем послуги в подальшому було реалізовано замовникам, при цьому по окремих об`єктах послуги було реалізовано за цінами, що нижче їх придбання. Детальний розрахунок наведено у Додатку 16 до акту перевірки. (а.с.124-127)

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про порушення позивачем пункту 188.1 статті 188 ПК України, а саме, заниження суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 288 803 грн., в т.ч.: за березень 2016 р. на суму 27 709 грн., за квітень 2016 р. на суму 4 000 грн., за травень 2016 р. на суму 16 429 грн., за липень 2016 р. на суму 6 515 грн., за серпень 2016 р. на суму 14 033 грн., за вересень 2016 р. на суму 42 301 грн., за листопад 2016 р. на суму 31 043 грн., за грудень 2016 р. на суму 70 741 грн., за січень 2017 р. на суму 2 200 грн., за лютий 2017 р. на суму 14 800 грн., за травень 2017 р. на суму 21400 грн., за червень 2017 р. на суму 17 165 грн., за серпень 2017 р. на суму 20 467 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладені висновки, висновки результатів перевірки підтверджено документально належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 25.07.2019 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 30.07.2019.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров