Справа № 522/7478/19
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7478/19
Провадження № 2-a/522/603/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Домусчі Л.В.,

За участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До суду 02 травня 2019 року надійшов позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України.

В обґрунтування позову посилались на те, що 04 квітня 2019 року співробітниками Приморського РВ ГУДМС України в Одеській області за адресою: вул. Градоначальницька, 33, м. Одеса, було виявлено особу, яка назвалась особою без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

У результаті проведеної перевірки було встановлено, що ОБГ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - проживання без документів на право проживання в Україні. Зі слів ОСОБА_1 , він прибув на територію України через КПП «Одеса». На даний час відповідач знаходиться на території України незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

При цьому, у відповідача відсутній паспортний документ обов`язкова наявність яких визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземці в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи. У ГУ ДМС України в Одеській області є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухиляється від виконання рішення про примусове повернення, та існує ризик його втечі.

04.04.2019 за порушення ч. 1 ст. 203 КупАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно ОБГ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 007065 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 04.04.2019 ПН МОД № 007065 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн. Зазначене стягнення відповідач сплатив відповідно до квитанції ПАТ «ПриватБанк» від 04.04.2019 №0.0..1

04.04.2019 року ГУДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення в країну погодження ОБГ ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 18.04.2019 року. Проте, у визначений термін ОБГ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з території України не виїхав.

02.05.2019 за порушення ч. 1 ст. 203 КупАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно ОБГ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 007922 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 02.05.2019 ПН МОД № 007922 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн..

При цьому, рішенням № 259-15 від 03.04.2015 відповідачу було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на підставі ст.6 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Про дане рішення відповідач був проінформований 10.04.2015. Відповідач не оскаржував дане рішення у судовому порядку. У подальшому до органів ДМС України з відповідними заявами не звертався.

Зазначені обставини, на думку представника позивача, свідчать про те, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, не має документів для перетинання державного кордону України на законних підставах, не має грошових коштів та родичів на території України. Враховуючи викладене, вважають, що відповідач підлягає примусовому видворенню за межі території України на підставі постанови адміністративного суду.

Ухвалою суду від 02 травня 2019 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду на 07.05.2019 року. У зв`язку з перебуванням судді у відпустці 07.05.2019 року, розгляд справи було відкладено на 14.05.2019 року.

У судовому засіданні 14.05.2019 року, проведеному у режимі відеоконференції, відповідач просив відкласти розгляд справи, оскільки бажає звернутись за допомогою до адвоката. Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти відкладення розгляду справи, посилався на те, що вони подали позов 02.05.2018 року та у відповідача було достатньо часу для отримання правової допомоги.

Суд протокольно задовольнив клопотання відповідача та розгляд справи був відкладений на 24.05.2019 року на 10 год. 00 хв..

У судове засідання 24.05.2019 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином.

Від представника відповідача - адвоката Лагунова В.І. (по ордеру серії ОД №325691 від 24.05.2019 року) надійшло до суду клопотання про витребування доказів по справі, представники сторін не заперечували проти розгляду даного клопотання за їх відсутності.

Згідно поданого клопотання представник відповідача просив витребувати у Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області особову справу відповідача - громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Ухвалою суду від 24.05.2019 року клопотання представника відповідача про витребування доказів було задоволено. Розгляд справи відкладено на 13.06.2019 року.

На виконання ухвали суду від 24.05.2019 року представником міграційної служби 07.06.2019 року були надані до суду копії особової справи громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.06.2019 року від представника відповідача - адвоката Мунтян І.Ю. до суду надійшов відзив на позов, згідно якого заперечував проти позову та просив відмовити із посиланням на те, що в Сирії триває збройний конфлікт, що ситуація є вкрай небезпечною та складною, у тому числі для життя відповідача.

13.06.2019 року та 16.07.2019 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою сторін.

25.07.2019 року до суду надійшли доповнення на відзив від представника відповідача.

У судовому засіданні 25.07.2019 року був присутній представник позивача - Стельмах О.М . , який просив відкласти розгляд справи у зв`язку з неявкою перекладача для відповідача.

Представник відповідача - адвокат Мунтян І.Ю. у судовому засіданні також наполягав на відкладені розгляду справи для забезпечення проведення судового засідання в режимі відео конференції за участі відповідача.

Суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання сторін та розгляд справи відкладено на 30.07.2019 року.

Ухвалою суду від 25.07.2019 року проведення судового засіданні 30.07.2019 року було призначено в режимі відео конференції.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції 30.07.2019 року представник позивача - Стельмах О.М. позовні вимоги та обставини, якими він обґрунтований, підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Посилався на те, що ще в 2010 році відповідачу відмовлено у визнанні його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Такі відмови також були ще в 2014 році та 2015 році. Жодне із цих рішень ним не оскаржувалось. Також відносно відповідача ними було прийнято рішення від 04.04.2019 року про примусове повернення в країну погодження, яке також не оскаржувалось відповідачем. Проте, у визначеним ними строк, до 18.04.2019 року, відповідач добровільно територію України не покинув. Вказував, що ними надано копію особової справи відповідача, в якій містяться всі його пояснення, та вважає, що відсутні підстави вважати, що відповідачу загрожує будь-яка небезпека. Зазначив, що при прийняті рішення про повернення відповідача до країни походження ними було досліджено ситуацію на території Сирії, конфлікт там носить локальний характер та відповідач має можливість вибрати там будь-яке місце для проживання. При цьому не зрозуміло, чому протягом 19 років відповідач не прийняв міри щодо легалізації свого перебування на території України.

Представник відповідача - адвокат Мунтян І.Ю. та відповідач ОСОБА_1 у присутності перекладача Саіда Сугева Ібрагіма позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що відповідач є особою без громадянства, при цьому має проїзний документ як для громадянина Сирії.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він на території України знаходиться з 2000 років, 1 рік навчався російській мові , яу знає добре, навчався в Одеській національній академії харчових технологій, яку закінчив у 2008 році. Останнього разу він був у Сирії в 2004 році, а в 2010 році там почався воєнний конфлікт, а він є військовозобов`язаним. Зазначав, що має сина в Україні - ОСОБА_4 , 2003 р.н., проте відсутні належні документи про те що він є його батько, оскільки мати його дитини вирішила отримувати соціальну допомоги від держави як мати-одиночка. Мав паспорт, строк якого сплинув у 2010 році. В Сирії у нього проживають мати та дві сестри. Погодився, що йому неодноразово відмовляли у надані статусу біженця чи особи яка потребує додаткового захисту, при цьому не заперечував, що добре розуміє російську мову.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що 04 квітня 2019 року співробітниками Приморського РВ ГУДМС України в Одеській області за адресою: вул . Градоначальницька, 33 , м. Одеса, було виявлено особу, яка назвалась особою без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

У результаті проведеної перевірки було встановлено, що ОБГ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - проживання без документів на право проживання в Україні. Зі слів ОСОБА_1 , він прибув на територію України через КПП «Одеса». На даний час відповідач знаходиться на території України незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

04.04.2019 за порушення ч. 1 ст. 203 КупАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно ОБГ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 007065 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 04.04.2019 ПН МОД № 007065 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн..

Зазначене стягнення відповідач сплатив відповідно до квитанції ПАТ «ПриватБанк» від 04.04.2019 №0.0..1

04.04.2019 року ГУДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення в країну погодження ОБГ ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 18.04.2019 року. Проте, у визначений термін ОБГ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із території України не виїхав.

02.05.2019 за порушення ч. 1 ст. 203 КупАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно ОБГ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 007922 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 02.05.2019 ПН МОД № 007922 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн..

При цьому, рішенням № 259-15 від 03.04.2015 відповідачу було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на підставі ст.6 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Про дане рішення відповідач був проінформований 10.04.2015 року не оскаржував його в судовому порядку.

У подальшому до органів ДМС України із відповідними заявами не звертався.

Із особової справи відповідача судом встановлено, що відповідач прибув до України із Сирії м.Дамаск, р-н Кафарсузе . Мав паспорт серії № НОМЕР_1 , строком до 11.03.2011 року, його паспортний документ було передано 04.04.2019р. працівнику Приморського РВ у м.Одесі ГУДМС в Одеській області . Згідно його письмових пояснень, він членом будь-яких політичних, релігійних, військових та громадських організацій в країні постійного проживання не був. Про порушення законодавства щодо перебування в Україні без законних підстав йому було відомо з 2010р.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі - Закон), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону № 3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки особа без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виконав в установлений строк без поважних причин рішення міграційної служби про примусове повернення; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, зважаючи на те, що відповідач порушив правовий режим знаходження його на території України, та з 2010 року не вчинив жодних дій щодо легалізації його перебування на території України, суд дійшов висновку про наявність підстав для примусового видворення відповідача за межі території України.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9,72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до особи без громадянства ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити із території України особу без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Повний текст рішення складено 30 липня 2019 року.

Суддя Л.В. Домусчі