Справа № 522/8702/19
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/8702/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65091, м. Одеса,вул. Розумовська, 37 ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Приморського районного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С. ВП №57561222 від 08.05.2019 року про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.;

Ухвалою судді Приморського районного суду Єршової Л.С. від 28 травня 2019 року матеріали адміністративного позову по справі №522/8702/19 передано за предметною підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

02.07.2019 року, вищевказана адміністративна справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2019 року, адміністративну справу №522/8702/19 передано на розгляд головуючому судді Стефанову С.О.

Ухвалою судді від 02.07.2019 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк на усунення недоліків.

До суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

З метою недопущення порушення передбаченого ст. 287 КАС України строку вирішення судом адміністративної справи та на підставі службової записки судді Стефанова С.О. здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого справа була передана судді Радчуку А.А.

Ухвалою судді від 23.07.2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-272, 287 КАС України. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29.07.2019 року на 16:00 год.

Ухвалою від 23.07.2019 року у відповідача витребувано належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №57561222.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання вимог рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2018 по справі №522/22702/17 позивачем 12.10.2018 було проведено відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а також зроблено необхідний розрахунок доплати пенсії за період з 01.02.2012 по 31.12.2013. Доплату пенсії за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 в сумі 39319,10 грн буде виплачено згідно з «Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від №649.

Листом від 23.11.2018 №19732/03 головне управління повідомило Управління ДВС про здійснення 12.10.2018 перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 20.02.2018 по справі №522/22702/17 за період з 01.01.2012 по 31.12.20123, а також, про виплату доплати в розмірі 39319,10 грн згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1.

Будучи проінформованим про стан виконання рішення суду державний виконавець 14.01.2018 виніс постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Листом від 18.01.2019 №1049/02 головне управління надало до Пенсійного фонду України реєстр рішень суду, ухвалених починаючи з 01.01.2018 по 31.12.2018, за якими наявна сума невиплачених коштів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (копія листа додається).

Згодом 08.05.2019 відповідачем була винесена постанова про накладання подвійного штрафу у розмірі 10200 грн., з наданням строку 10 робочих днів головному управлінню для виконання вимог виконавчого листа по справі.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що причини щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 є поважними, а тому підстави щодо накладення штрафу за невиконання рішення суду є безпідставними, а тому постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 08.05.2019 ВП №57561222 підлягає скасуванню.

29.07.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив, у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з 31.10.2018 перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 522/22702/17, виданого Приморським районним судом м. Одеси 05.10.2018 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату заборгованості пенсії за минулий час на підставі довідки №1.6.27-165 від 28.08.2012 року «Про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії» наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України за період: з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, враховуючи офіційний індекс інфляції, наданий Міністерством фінансів України з 2012 року по 2018 рік на користь ОСОБА_1 .

31.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ГУ ПФУ.

07.12.2018 року до відповідача надійшов лист ГУ ПФУ в Одеській області про часткове виконання рішення суду, а саме проведений перерахунок. Доплата за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року нараховано доплату 39319,10 грн., яка буде виплачена у відповідності до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1

З наведених підстав відповідач вважає, що рішення суду боржником не виконано у повному обсязі, оскільки сума заборгованість була нарахована, проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не вчинено жодних дій на виконання Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

Таким чином Відповідач вважає, що рішення виконано частково (не в повній мірі) та боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду у повному обсязі, а тому оскаржувана постанова є правомірною.

У судове засідання, призначене на 29.07.2019 року на 16:00 год., сторони не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно приписів ст.268 КАС України.

29.07.2019 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/22702/17 від 20.02.2018, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2018 по справі №522/22702/17, визнано дії головного управління Фонду щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 1.6.27-165 від 28.08.2012р. «Про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій» наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України - протиправними. Зобов`язано головне управління Фонду здійснити перерахунок та виплату заборгованості пенсії за минулий час на підставі довідки № 1.6.27-165 від 28.08.2012 «Про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій», наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України за період: з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року, враховуючи офіційний індекс інфляції, наданий Міністерством фінансів України з 2012 року по 2018 рік на користь ОСОБА_1 .

На виконання вказаного рішення Приморським районним судом 05.10.2018 року видано виконавчий лист.

ОСОБА_1 30.10.2018 року звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа по справі №522/22702/17.

В свою чергу, 31.10.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С.Б., прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №57561222 на виконання виконавчого листа по справі №522/22702/17

Згідно з п.2 вказаної постанови боржнику встановлено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

У відповідь на прийняту постанову листом від 23.11.2018 №19732/03 головне управління повідомило Управління ДВС про здійснення 12.10.2018 перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 20.02.2018 по справі №522/22702/17 за період з 01.01.2012 по 31.12.20123, а також, про виплату доплати в розмірі 39319,10 грн згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1.

14.01.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С.Б., прийнято постанову ВП №57561222 про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, якою на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Листом від 18.01.2019 №1049/02 головне управління надало до Пенсійного фонду України реєстр рішень суду, ухвалених починаючи з 01.01.2018 по 31.12.2018, за якими наявна сума невиплачених коштів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

08.05.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Гортолум В.С., прийнято постанову ВП №57561222 про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, якою на боржника накладено штраф у розмірі 10200 грн.

Позивач, вважаючи постанову від 08.05.2019 ВП №56571222 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. протиправною з підстав того, що ним фактично рішення суду було виконано, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд прийшов до висновку, що позов належить до задоволення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження")

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

В свою чергу, ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з ч.1 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п.1-2 Розділу 9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802, виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону. У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, штраф застосовується до боржника, у разі невиконання ним без поважних причин вимог державного виконавця про необхідність виконання судового рішення у встановлений ним строк.

Як встановлено судом, листом від 23.11.2018 №19732/03 головне управління повідомило Управління ДВС про здійснення 12.10.2018 перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 20.02.2018 по справі №522/22702/17 за період з 01.01.2012 по 31.12.20123, а також, про виплату доплати в розмірі 39319,10 грн згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1.

Суд зазначає, що Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року (далі Порядок №649) визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до пункту 2 Порядку №649 боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Згідно п.5 Порядку №649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з п. 6 Порядку №649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку №649 комісія приймає одне з таких рішень:

- про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;

- про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Як встановлено судом, листом від 18.01.2019 №1049/02 головне управління надало до Пенсійного фонду України реєстр рішень суду, ухвалених починаючи з 01.01.2018 по 31.12.2018, за якими наявна сума невиплачених коштів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позивачем виконано вимоги Порядку №649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті.

Відповідно до статей 113 і 117 Конституції України Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, звітує перед Верховною Радою України про його виконання, в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Постанови Кабінету Міністрів України відповідно до положень ч.1 ст.4 Бюджетного Кодексу України є частиною бюджетного законодавства. Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються ст. 23 Бюджетного кодексу, а саме: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно з пунктами 20 та 20 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень, або їх перевищення всупереч цьому кодексу чи Державному бюджету України є порушенням бюджетного законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, та від 24.01.2018 р. у справі №405/3663/13-а.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактична відсутність коштів на виплату заборгованості по пенсії згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2018 року по справі №522/22702/17 не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а з урахуванням того, що позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виконано вимоги Порядку №649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, суд дійшов висновку, що позивачем здійснено всі можливі заходи для виконання вищезазначеного рішення суду, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованою та такими, що підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь Позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 268, 269, 287, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65091, м. Одеса,вул. Розумовська, 37 ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С. ВП №57561222 від 08.05.2019 року про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65091, м. Одеса,вул. Розумовська, 37 ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) судові витрати у розмірі 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.272 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.А. Радчук.

.