Справа № 240/7718/19
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 липня 2019 року

м.Київ

справа №240/7718/19

адміністративне провадження №К/9901/20379/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів - Білоуса О.В., Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі № 240/7718/19 за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного умовного арешту майна, застосування адміністративного арешту рахунків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Головне управління ДФС у Київській області звернулось до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Підставою для звернення податкового органу з даною заявою зазначено факт відмови відповідача у допуску до проведення фактичної перевірки за наказом Головного управління ДФС у Київській області №911 від 26.04.2019.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року закрито провадження у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного умовного арешту майна, застосування адміністративного арешту рахунків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Вважаючи такі судові рішення ухваленими із порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач оскаржив їх в касаційному порядку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги та зміст ухвалених у цій справі судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

В свою чергу, у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За правилами ст.283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України, суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заяву не належить розглядати за правилами передбаченими ст.283 КАС України, оскільки між сторонами наявний спір про право.

Спір про право, у контексті зазначеної норми має, місце у разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 КАС України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що наявність спору про право перешкоджає розгляду заяви, яка подана податковим органом в порядку ст. 283 КАС України.

При цьому, КАС України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право. Отже, у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд оцінює форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору.

Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу необхідних дій для відновлення порушеного права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказ Головного управління ДФС у Київській області №911 від 26.04.2019 оскаржувався відповідачем у судовому порядку.

Правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі К/9901/27374/18 та від 25.01.2019 К/9901/4604/18., де зазначається, що незгода платника із проведенням перевірки (оскарження в судовому порядку наказу про проведення перевірки) підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах.

У такому разі суд закриває провадження у справі, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного провадження, відмінного від загального (позовного), яким є провадження за поданням податкового органу.

За таких обставин, подана Головним управлінням ДФС у м. Києві касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 КАС України, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі № 240/7718/19 за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного умовного арешту майна, застосування адміністративного арешту рахунків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. Л. Желтобрюх

Судді О. В. Білоус

М.М. Гімон