Справа № 280/1346/19
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2019 року м. Дніпросправа № 280/1346/19

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,
за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року в адміністративній справі №280/1346/19 (суддя Лазаренко М.С.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії-,

В С Т А Н О В И В:

28.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, де посилаючись на те, що під час огляду МСЕК від 13 липня 2015 року, йому встановлено II групу інвалідності, яка настала внаслідок поранення та була виплачена допомога в сумі 243600 грн. 03 липня 2018 року при повторному огляді МСЕК встановлено I групу інвалідності, яка настала внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини. Рішенням комісії Міністерства оборони України, оформленого протоколом №2 від 18 січня 2019 року відмовлено у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки I група інвалідності встановлена понад двохрічний термін після встановлення II групи інвалідності. Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На час встановлення II групи інвалідності не діяли відповідні норми щодо заборони виплати одноразової допомоги при зміні групи інвалідності понад дворічний термін.

Оскільки не погодився з прийнятим рішенням, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18 січня 2019 року №2; зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що оскільки зміна групи інвалідності відбулася після спливу дворічного строку, визначено п.4 ст. 16-3 Закону України «По соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги уразі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі №280/1346/19 повністю і ухвалити нове рішення.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд не в повній мірі встановив обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників процесу та дослідивши докази по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки в/ч ВО131 від 11.10.2015 року № 3778 в період з 01.06.2014 року по 05.09.2014 року ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в складі військової частини польова пошта ВО131 (а.с.32).

На підставі вказаної довідки Комунарським районним військовим комісаріатом м.Запоріжжя ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій та видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.10.2015 року.

Наказом ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 23.09.2015 року №253 відповідно до пп. «б» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я (а.с.27).

Згідно довідок військово-лікарської комісії від 28.11.2014 року №1118, від 12.12.2014 №1189, від 25.12.2014 №46, від 09.01.2015 №73 під час медичного огляду молодшому сержанту ОСОБА_1 встановлено діагноз: стан після перенесеної мінно-вибухової багатоуламковий перелом правої плечової кістки, відсутність п`ятої п`ясної кістки, частково четвертої п`ястної кисті, у вигляді незміцнілих кісткових мозолів.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 488 від 05 травня 2015 року, виданого госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_1 встановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва): Наслідки перенесеної мінно-вибухової травми: (05 вересня 2014 року: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних вогнепальних сліпих осколкових поранень верхніх та нижніх кінцівок, грудної клітини, передньої черевної стінки, стан після лаііаротомої (05 вересня 2014 року) ушивання тонкого кишковика та брижі сигмовидної кишки. Вогнепальний осколковий перелом в середній третині правої плечової кістки з грубим зміщенням фрагментів, обширний дефект м`яких тканин, стан після ЧКО стержневим АЗФ правої плечової кістки (05 вересня 2014 року). перемонтаж апарату (12 вересня 2014 року). Вогнепальні багатоуламкові переломи 4-5 п`ясних кісток правої кисті з дефектом кісткової тканини зап`ястку, дефекти проксимальної третини 4-ої. середньої та проксимальної третин 5-ої п`ясних кісток, гачковидної. тригранної, гороховидної кісток зап`ястку, обширний дефект м`яких тканин правої кисті, стан після ЧКО АФЗ (12 вересня 2014 року) по типу Іллізарова) у вигляді посттравматичного правоеторонньоїо арахноилекситу з вираженою гіпотрофією м`язів правої верхньої кінцівки та значним порушенням функції, посттравматичного арахноенцефаліту зі стійким цефалі ічним. астенічним синдромами та помірним порушенням функції, повної відсутності 5 п`ясної кістки та дефектів 4 п`ясної кістки, гачкоподібної. тригранної, горохоподібної кісток, значного дефекту м`яких тканин правої кисті, постравматичної контрактури променево-запясного. ліктьового та плечового суглобів правої верхньої кінцівки, множинних післяопераційних рубців правої верхньої кінцівки та незначним порушенням функції, постравматичного розриву барабанних перетинок. медіобазального кохлеіту зліва. хронічної сенсоневральйої туговухості справа зі сприйняттям шепітної мови 0.1 м справа. 2.5м зліва, розмовної мови 4.0м справа. 5.0м зліва. Постконтузіонна постраматична катаракта правого ока. Деструкція склоподібного тіла обох очей.

Судом становлено, що за висновком медико-соціальної експертизи, ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності безстроково. Причина інвалідності: «ранение связано с выполнением обязаностей военной службы», що підтверджується довідкою серії АВ №0297409 від 13.07.2015 року (а.с.25).

У зв`язку із встановленням первинної групи інвалідності ОСОБА_1 в листопаді 2015 року виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб (1218 грн.). в сумі 243600 грн.

Також судом встановлено, що 03.07.2018 року позивач повторно пройшов медико-соціальну експертизу, якою встановлено І групу інвалідності з 03.07.2018 року безстроково, де причиною інвалідності зазначено: «травма, да связанная с защитой Родины», що підтверджено довідкою серії АВ №1015323 (а.с.38).

16.07.2018 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку зі зміною групи інвалідності та її причин з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, захворювання та поранення пов`язаним з захистом Батьківщини та подав всі необхідні відповідні документи.

Листом №1065/с від 19 липня 2018 року військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , документи ОСОБА_1 , які були надані до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо можливої виплати одноразової грошової допомоги повертаються без реалізації військовому комісару Комунарського РВК м. Запоріжжя (а.с.41).

18.01.2019 року комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення оформлене протоколом №2 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , що підтверджено випискою з Протоколу засідання комісії від 18.01.2019 року № 2 (а.с.43).

Підставою відмови стало те, що згідно з п. 4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, у разі зміни групи інвалідності доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності, а ОСОБА_1 група інвалідності змінена понад дворічний термін.

Не погодившись з даним рішенням позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з пунктом 1 частиною 1 статті 3 Закону №2011-ХІІ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з пунктом 1 статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Відповідно до пункту 2 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Абзацом 2 пункту 4статті 16-3 Закону №2011-ХІІ встановлено, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Пункт 4 статті 16-3 доповнено абзацом 2 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, при цьому пунктом 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" встановлено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975), передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 травня 2017 року № 335 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", пункт 8 Порядку № 975 доповнено абзацом такого змісту: "У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється".

Таким чином, законодавством України передбачено право військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку встановлення під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, за умови, що встановлення вищої групи інвалідності чи вищого ступеня втрати працездатності відбулось протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачу за наслідками первинного огляду від 13.07.2015 року встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, у зв`язку з чим виплачена грошова допомога в розмірі 243600 грн.

Таким чином, позивач скористався своїм правом на отримання одноразової допомоги у зв`язку з встановленням групи інвалідності.

Після спливу дворічного терміну, встановленого вищевказаним Законом, а саме з 03.07.2018 року за наслідками повторного огляду позивачу встановлено І групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Отже, позивачу змінено причину встановлення І групи інвалідності понад дворічний термін після встановлення первинної групи інвалідності.

Враховуючи те, що законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності чи вищого ступеня втрати працездатності, при цьому право на отримання такої допомоги обмежено дворічним строком з моменту первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також те, що позивачу змінено причину встановлення інвалідності понад дворічний термін після встановлення первинної групи інвалідності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні такої допомоги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Отже, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені даного адміністративного позову є обґрунтованим.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року залишити без змін. .

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий