Справа № 826/13139/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № 31306-1305-2650 від 03 квітня 2018 р, яким позивачеві визначено суму податкового зобов`язання із сплати земельного податку з фізичних осіб за 2018 р. у розмірі 12428,52 грн. з підстав його протиправності.

Зокрема, позивач звертає увагу на те, що жодною нормою законодавства України не передбачено обов`язок сплати земельного податку фізичними особами-підприємцями, які є платниками єдиного податку та використовують належні їм приміщення у власній господарській діяльності, у зв`язку з чим контролюючим органом було неправомірно винесено спірне податкове повідомлення-рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 грудня 2001 р. ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця.

31 травня 2012 р. позивачеві видано Свідоцтво платника єдиного податку третьої групи серії НОМЕР_1 , а одним із видів господарської діяльності за КВЕД є 70.20 здавання в оренду власного нерухомого майна.

12 жовтня 2001 року між Закритим акціонерним товариством «АТ КОНДОР», як Продавцем, та позивачем, як покупцем, укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення, відповідно до п. 1 якого ЗАТ «АТ КОНДОР» продало, а позивач купив належне продавцю на праві колективної власності нежиле приміщення в частині - магазин, який знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 256,30 кв.м.

01 липня 2016 року між ФОП ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ «ІНТЕРХІМ-БТВ», як орендарем, укладено договір оренди нежитлового приміщення, згідно п. 1 якого, орендодавець зобов`язується передати орендарю в тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення, загальною площею 256,3 кв.м. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, (далі - Приміщення), а орендар зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату та інші платежі в порядку, зазначеному в цьому Договорі. Приміщення належить орендодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.2001 р. Приміщення передається в оренду для розміщення офісу Орендаря та здійснення їм власної діяльності (торгівля, розробка технологій).

03.04.2018 р. Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 31306-1305-2650 яким позивачеві визначено суму грошового зобов`язання із сплати земельного податку з фізичних осіб в розмірі 12 428 грн. 52 коп.

Підпунктами 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України (надалі по тексту - ПК України) визначено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з пунктом 287.8 статті 287 ПК України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

В межах цих правовідносин не є спірним обов`язок сплати до бюджету податку за площі під нежилим приміщенням, який виникає з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Спірним є питання застосування положень підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України щодо звільнення позивача від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку).

Відповідно до пункту 269.2 статті 269 ПК України особливості справляння податку суб`єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.

Згідно з пунктом 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Підпунктом 4 пункту 297.1 статті 297 ПК України визначено, що платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

Належне позивачу нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1, використовуються ним, як фізичною особою-підприємцем, для здійснення господарської діяльності зі здавання в оренду власного нерухомого майна.

Відтак, наявність двох умов надання пільги, а саме використання позивачем власного нежилого приміщення у своїй господарській діяльності та наявність у нього статусу платника єдиного податку третьої групи, обумовлює звільнення його від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку), що доводить протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.

Правовий висновок з цього питання Верховний Суд висловив у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 826/14081/16.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що контролюючим органом було неправомірно винесено спірне податкове повідомлення-рішення.

За таких обставин, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року скасувати та прийняти нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві №31306-1305-2650 від 03 квітня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судових витрат із сплати судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 30 липня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук