Справа № 805/1877/18-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2019 року

м .Київ

справа №805/1877/18-а

адміністративне провадження №К/9901/15110/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Білоуса О.В., Гусака М.Б.,

секретарі судового засідання Калінін О.С., Титенко М.П.,

представник позивача Силаков М.А. , представник відповідача не з`явився,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2018 (суддя - Смагар С.В.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018 (судді - Геращенко І.В., Блохін А.А., Міронова Г.М.) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства (ПАТ) "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" (далі - позивач, Товариство) до Головного управління Державної фіскальної служби (ГУ ДФС) у Донецькій області (відповідач, контролюючий орган) про скасування податкового повідомлення-рішення від 02.03.2018 №17,

У С Т А Н О В И В :

ПАТ "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" звернулося до адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 02.03.2018 №17, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість (ПДВ) на 3`007`737,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що реальність здійснення господарської операції між Товариством та його контрагентами - ТОВ "Норд Трейдінг" та ТОВ "Компанія «Меткорн»» підтверджена первинними документами; зазначає, що спірні правочини були спрямовані на досягнення реальної господарської мети, економічної доцільності, використання отриманих товарів у подальшій діяльності Товариства.

Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 06.06.2018, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018, позов задовольнив повністю, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 02.03.2018 №17.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій, перевіривши доводи контролюючого органу щодо безпідставного формування позивачем даних податкового обліку за господарськими операціями з придбання пресформ у ТОВ "Норд Трейдінг" та ТОВ "Компанія «Меткорн»», та оцінивши надані Товариством на спростування цих доводів докази, дійшли висновку, що ці операції належним чином підтвердженні та вчинені ПАТ "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" в межах своєї господарської діяльності.

ГУ ДФС у Донецькій області подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018.

У касаційній скарзі ГУ ДФС у Донецькій області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги, викладені в касаційній скарзі, відповідач зазначає, що згідно з податковою інформацією, отриманою в результаті здійснення заходів податкового контролю, контрагенти позивача ТОВ "Норд Трейдінг" та ТОВ "Компанія «Меткорн»» у ланцюгу постачальників не мають матеріальних та трудових ресурсів, об`єктивно необхідних для здійснення господарської діяльності; вказує на повний обрив ланцюга на введення в обіг продукції невідомого походження, що не підтверджується фактом (законним джерелом) реального попереднього його одержання. Крім того, зазначає, що відповідно до ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2017 у кримінальній справі №757/64583/17-к у рамках кримінального провадження №0000052 ТОВ "Компанія МЕТКОРН" визнано "складовою ланкою конвертаційного центру".

Заперечуючи проти касаційної скарги у відзиві на скаргу, позивач зазначає, що суди попередніх інстанції правильно застосували норми матеріального права до встановлених обставин. Зокрема, суди зробили оцінку наданих Товариством первинних документів щодо придбання, оприбуткування, транспортування товару (пресформ), використання отриманого товару у господарській діяльності на підставі комплексного, всебічного аналізу умов правочинів з урахуванням господарської мети Товариства, тоді як інформаційні бази контролюючого органу, на підставі негативної інформації щодо контрагентів позивача з яких був зроблений висновок про нереальність господарських операцій, не відноситься до первинних документів. Правову оцінку встановленим у справі обставинам суди попередніх дали з врахуванням того, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника ПДВ на формування податкового кредиту від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками товарів (послуг).

Верховний Суд, перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що фактичною підставою для збільшення позивачу контролюючим органом грошового зобов`язання згідно з податковим повідомленням-рішенням, з приводу правомірності якого виник спір, стали висновки, викладені у акті від 09.02.2017 №114/05-99-14-17/00191721 про результати позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" з питань достовірності віднесення сум ПДВ до податкового кредиту в декларації з ПДВ за період з 01.06.2017 по 30.06.2017. Згідно з цим висновком позивач завищив податковий кредит за червень 2017 року на 2`005`158,00 грн, порушивши норми підпункту "а" пункту 198.1, абзаців першого та другого пункту 198.3 статті 198, пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України.

Висновок ГУ ДФС у Донецькій області про порушення позивачем порядку ведення податкового обліку обґрунтований тим, що господарські операції між позивачем та його контрагентами (ТОВ "Норд Трейдінг", ТОВ "Компанія "Меткорн") не мають реального характеру, а здійснені лише з метою незаконної податкової мінімізації. При цьому контролюючий орган посилається на податкову інформацію, отриману в результаті здійснення заходів податкового контролю, в тому числі, у вигляді аналізу податкових накладних ТОВ "Норд Трейдінг", ТОВ "Компанія "Меткорн", зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) та їх податкових декларацій. Обґрунтовуючи довід щодо безтоварності господарських операцій позивача з придбання пресформ у цих контрагентів, контролюючий орган посилається на податкову інформацію щодо господарської діяльності постачальників ТОВ "Норд Трейдінг", ТОВ "Компанія «Меткорн»», відсутність у їх податковому обліку операцій з придбання пресформ, порушення кримінальних проваджень щодо деяких з них та кримінальної справи №202/4757/17 (кримінальне провадження 0000052), у якій ТОВ "Компанія "Меткорн" визначено складовою ланкою "конвертаційного центру", а також на відсутність у позивача підтвердження щодо пропуску, прийому, переміщення придбаного товару по території підприємства.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ПАТ "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" на підставі договору поставки від 05.06.2017 № ЮР-222/17 із ТОВ "Норд Трейдінг" придбало пресформи на загальну суму 8`541`638,00 грн., в тому числі ПДВ 1`423`606,40 грн. Операції з придбання товару за договором підтверджені первинними документами, а саме: специфікацією від 07.06.2017 до договору; податковими та видатковими накладними; прибутковими ордерами для зарахування на складський облік; товарно-транспортними накладними (ТТН) від 16.06.2017 №35, від 19.06.2017 № 46, від 20.06.2017 №49, від 21.06.2017 №52, від 22.06.2017 №60, від 23.06.2017 №65, від 26.06.2017 №70, від 27.06.2017 №72, від 29.06.2017 №84, від 30.06.2017 №88, банківськими виписками про проведені безготівкові розрахунки у період з 01.06.2017 по 31.12.2017 на суму 2`608`486,02 грн та платіжними дорученнями.

Придбання позивачем пресформ у ТОВ "Компанія "Меткорн" у межах договірних взаємовідносин (договір поставки від 14.06.2017 № ЮР-227/17) на загальну суму 3`489`312,00 грн, в тому числі ПДВ 581`552,00 грн, підтверджується: специфікацією від 15.06.2017 №1 до зазначеного договору, податковими та видатковими накладними, прибутковими ордерами для зарахування на складський облік, ТТН, платіжними документами, копії яких містяться у матеріалах справи. Відповідно до журналу обліку довіреностей позивача за 2016 рік позивачем була виписана довіреність № 165-204, строком дії з 16.06.2017 по 30.06.2017 на водія ОСОБА_2 на отримання товару від ТОВ "Норд Трейдінг" та ТОВ "Компанія «Меткорн»».

На час здійснення операцій вказані постачальники позивача мали податкову та господарську правосуб`єктність. Придбаний товар позивач використав в своїй господарській діяльності (виробництво вогнетривких виробів), що підтверджується вимогами на відпуск зі складу пресформ від 03.07.2017 №2, від 04.07.2017 №3, від 05.07.2017 №4, від 06.07.2017 №5, від 07.07.2017 №6, від 11.07.2017 №8, від 17.07.2017 №10, від 20.07.2017 №11, від 03.08.2017 №3, від 04.08.2017 №5, від 07.08.2017 №6, від 14.08.2017 №8, від 15.08.2017 №9, від 18.08.2017 №15, від 06.09.2017 №4, актами списання у виробництво пресформ, технічними характеристиками комплектів пресформ для виготовлення ковшевих вогнетривів.

Порядок формування платником ПДВ податкового кредиту врегульований нормами статті 198 Податкового кодексу України (далі -ПК).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких визначено у цій нормі.

За змістом наведених норм необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум ПДВ до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності та документальне підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не можуть бути підставою для податкового обліку. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Так само, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності). У зв`язку з цим одне лише посилання на відсутність у постачальника - контрагента у господарській операції матеріально-виробничих та/або трудових ресурсів, необхідних для здійснення підприємницької діяльності, не може бути достатньою підставою для позбавлення платника ПДВ - покупця права на податковий кредит.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зміст наведеної норми на контролюючий орган покладається обов`язок надати достатні докази на обґрунтування висновку про порушення платником податків норм податкового законодавства, що став підставою для визначення суми грошового зобов`язання.

Водночас, в разі надання контролюючим органом доказів, які підтверджують факт вчинення платником податків правопорушення, на платника покладається обов`язок спростувати обґрунтовані доводи відповідача.

Це відповідає нормі частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відсутність відповідних доказів може бути підставою для відмови в задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення як протиправного, прийнятого контролюючим органом з підстав формування платником податків даних свого податкового обліку за наслідками фіктивних господарських операцій.

Тобто, контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними.

Європейський Суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України", вказав на те, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Отже, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Так само і саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Висновок суду про реальність господарських операцій для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об`єктивним обставинам вчинення господарської операції, повинен бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій надали належну оцінку договорам між позивачем та його контрагентами (договори поставки), первинним документам, що були складені у межах вказаних договорів, наявності у позивача та його контрагентів податкової та господарської правосуб`єктності, відсутності доказів з боку контролюючого органу, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, та з урахуванням усіх доказів у справі у їх сукупності, встановили реальність господарських операцій та дійшли обґрунтованого висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення, з приводу правомірності якого виник спір.

Посилання контролюючого органу на кримінальні провадження відносно контрагентів позивача, обґрунтовано відхилені судом, як неконкретні. Так, згідно з актом перевірки від 09.02.2018 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27.04.2017 за №0000052 зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України, в ході досудового розслідування в якому встановлені обставини щодо діяльності «конвертаційного центру», складовою ланкою в якому є, зокрема ТОВ "Компанія "Меткорн". Це товариство перевіряється також щодо задіяння у схемі легалізації ("відмиванні") доходів у кримінальному провадженні №000345 від 01.02.2016. Що ж до ТОВ "Норд Трейдінг", то в акті зазначено, що в бухгалтерському обліку ТОВ "Виробниче підприємство "Укрліспром", посадові особи якого ухилялися від сплати ПДВ шляхом формування податкового кредиту за податковими накладними фіктивних підприємств, обліковується кредиторська заборгованість щодо цього контрагента (а.с. 32, 39, т. 1-й). В судовому процесі доводи відповідача щодо вказаних кримінальних проваджень обмежувалися посиланнями на аналогічного змісту інформацію щодо ТОВ "Компанія "Меткорн" та ТОВ "Норд Трейдінг" в ухвалі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2017 та в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2016 (а.с. 44, т.2-й). Оскільки вказані ухвали не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про фіктивність господарських операцій між ТОВ "Компанія "Меткорн" та ТОВ "Норд Трейдінг" та позивачем, суди першої та апеляційної інстанції відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обґрунтовано відхилили доводи відповідача щодо значення наведеної інформації в кримінальних провадженнях як доказів у цій справі.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, обґрунтовані посиланням на обставини, зафіксовані в акті перевірки. Ці обставини були перевірені судом з дослідженням в судовому процесі доказів, на підставі оцінки яких суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив правильний висновок, що вони не підтвердилися.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2018 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

О.В. Білоус

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду