Справа № 640/21735/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Епель О.В., Файдюка В.В.

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на проголошену о 10 годині 21 хвилині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року, дату складання повного тексту якої не зазначено, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Конкурсної комісії з відбору членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, треті особи - Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти, Кабінет Міністрів України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Конкурсної комісії з відбору членів Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (далі - Відповідач, Конкурсна комісія), треті особи - Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти (далі - Третя особа-1, НАЗЯВО), Кабінет Міністрів України (далі - Третя особа-2, Кабінет Міністрів) про:

- визнання протиправним рішення Конкурсної комісії, оформлене протоколом засідання від 05.12.2018 року №5;

- зобов`язання Конкурсної комісії скасувати рішення, оформлене протоколом засідання від 05.12.2018 року №5.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2019 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб - ОСОБА_2 (далі - Третя особа-3, ОСОБА_6 ) та ОСОБА_3 (далі - Третя особа-4, ОСОБА_3 .).

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.03.2019 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб - ОСОБА_4 (далі - Третя особа-5, ОСОБА_4 ) та ОСОБА_5 (далі - Третя особа-6, ОСОБА_5 ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2019 року позовну заяву залишено без розгляду. В обґрунтування такого висновку судом першої інстанції зазначено, що Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судові засідання 22.04.2019 року та 27.05.2019 року не з`явився. Крім того, від ОСОБА_1 або її представника клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, по-перше, перебував на лікуванні у терапевтичному відділенні з 03.05.2019 року до 05.06.2019 року і мав намір брати участь у судових засіданнях особисто, по-друге, адвокатом, який представляв його інтереси по даній справі, 27.05.2019 року було припинено дію угоди про надання правової допомоги.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019 року було відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17.07.2019 року

У судовому засіданні Позивач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали з підстав, викладених в останній, та просили її вимоги задовольнити повністю

Представник Третьої особи-2 наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення першої інстанції - без змін.

Третя особа-3 підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у судове засідання 22.04.2019 року о 10:00 Позивач, будучи належним чином 03.04.2019 року повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 219), не прибув, причини неявки до суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою Позивача розгляд справи було відкладено на 27.05.2019 року на 09:45. Повістку про виклик було направлено ОСОБА_1 23.04.2019 року, але не вручено під час доставки з «інших причин», що підтверджується наявним у матеріалах справи відстеженням поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 744, роздрукованим із офіційного веб-порталу Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» ( т. 1 а.с. 233). Однак, у судове засідання 27.05.2019 року Позивач не прибув, жодних клопотань про відкладення розгляду справи чи повідомлення причин неявки не направлялося.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції зазначив, що оскільки жодних пояснень щодо неявки у судове засідання особисто Позивача або його представника ОСОБА_1 не надано, позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Приписи ч. 5 ст. 205 КАС України визначають, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З наведеного випливає, що постановлення ухвали про залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України можливе виключно за сукупності наступних умов: позивач повторно не прибув у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причини або не повідомив про причини неявки; позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи; позивачем не подано заяву про розгляд справи за його відсутності; неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає залишення позову без розгляду.

У силу приписів ч. 3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:

1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу;

2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи цим Кодексом встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КАС України повістка вручається під розписку. Повістка може бути вручена безпосередньо в суді. Суд може за згодою особи, яка бере участь у справі, видати їй повістку для вручення іншій особі, яка викликається до суду.

При цьому, ч. 11 ст. 126 КАС України визначає, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 127 КАС України часом вручення повістки вважається день вручення судової повістки під розписку.

Згідно п. 106 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 Правил надання послуг поштового зв`язку під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто», внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» одержувач розписується та зазначає прізвище.

Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи.

Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

Відповідно до абз. 3 п. 116 вказаних Правил у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Зі змісту наведених норм вбачається однозначний висновок, що доказами належного повідомлення особи про дату, час та місце судового розгляду справи у випадку направлення повістки засобами поштового зв`язку є розписка про одержання повістки (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення) або повернуте поштове відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин.

Як було встановлено раніше, надіслане судом першої інстанції ОСОБА_1 поштове відправлення з повісткою про виклик у судове засідання на 27.05.2019 року станом на 23.05.2019 року не було вручено під час доставки, про що свідчать результати відстеження поштового відправлення №744 (т. 1 а.с. 233).

При цьому, чинне законодавство не визначає належним доказом направлення поштового відправлення інформацію, що міститься на веб-сайті ПАТ «Укрпошта». У зв`язку з чим наявна у матеріалах справи роздруківка відстеження пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором №744 за умови відсутності у матеріалах справи повернутого поштового відправлення з повісткою про виклик Позивача у судове засідання на 27.05.2019 року не може свідчити про належне повідомлення особи про дату, час та місце судового розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що, залишаючи позовну заяву без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям Позивача у судове засідання 27.05.2019 року, суд першої інстанції не перевірив факту належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду справи, що спричинило прийняття передчасного рішення про залишення позовної заяви без розгляду.

Щодо доводів Апелянта про перебування останнього на лікуванні та про припинення адвокатом дії угоди про надання правової допомоги як поважні причину неприбуття у судові засідання колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з доданого до апеляційної скарги листка непрацездатності серії АДХ №557856 від 05.06.2019 року, Позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 03.05.2019 року по 05.06.2019 року. Крім того, аналіз змісту довідки №868 від 24.05.2019 року свідчить, що з 03.05.2019 року по 24.05.2019 року Апелянт знаходився у Київській міській клінічній лікарні №18 на лікуванні у терапевтичному відділенні.

Крім іншого, як було встановлено судом апеляційної інстанції, 24.01.2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Шайком С.В. було укладено угоду про надання правової допомоги для представництва інтересів в Окружному адміністративному суді міста Києва. Згідно п. 8.3 згаданої угоди Замовник або Адвокат в будь-який час можуть розірвати дану угоду, попередньо повідомивши іншу Сторону про такий намір за два тижні до її розірвання.

Водночас, 24.04.2019 року адвокатом Шайком С.В. було складено повідомлення про припинення вищевказаної угоди. При цьому, зі змісту зазначеного повідомлення вбачається, що Позивач дізнався про припинення дії вищевказаної угоди та про призначення судового розгляду даної справи на 9 годину 45 хвилин 27.05.2019 року лише о 9 годині 30 хвилин цього ж дня.

Викладене, на думку судової колегії, свідчить про існування об`єктивних обставин, за наявності яких ОСОБА_1 була позбавлена можливості з`явитися до суду або надіслати заяву про розгляд справи без її участі чи вказати причини неявки у судове засідання, оскільки про дату, час та місце судового розгляду останній стало відомо лише за 15 хвилин до його початку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, системний аналіз положень Конвенції, практики Європейського суду з прав людини та національного законодавства, а також встановлені вище обставини, свідчать, що постановлена передчасно оскаржувана ухвала зумовила утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведених обставин у сукупності, а також зважаючи на те, що залишенню позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України обов`язково повинна передувати перевірка чи повідомлена сторона належним чином про дату, час та місце судового розгляу, судова колегія приходить до висновку про передчасність постановлення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

В.В. Файдюк

Повний текст постанови складено «01» серпня 2019 року.