Справа № 160/3678/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2019 року Справа № 160/3678/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представників позивача Матвієнка В.М., Жалдака О.І.
представника відповідача Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Комунального підприємства П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
Комунальне підприємство П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" (далі - КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН1269/260/АВ/ТД-ФС/302 від 04.04.2019 року про накладення на Комунальне підприємство П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП України штрафу в розмірі 125190 грн.
В обгрунтування позовної заяви зазначено, що 05.03.2019 року відповідачем проведено інспекційне відвідування КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" з метою перевірки дотримання підприємством трудового законодавства. Інспекційним відвідуванням встановлено порушення трудового законодавства, зокрема статті 24 Кодексу законів про працю України - не оформлено трудовий договір з працівником. Проте, позивач не погоджується з такими висновками відповідача та вважає їх необґрунтованими, оскільки з працівником ОСОБА_1 підприємство мало фактично трудові відносини, тому що працівнику нараховувалась і виплачувалась заробітна плата, прийняття його на роботу та звільнення підтверджується відповідними наказами по підприємству. Сама назва договору укладеного підприємством з ОСОБА_1 "договір про надання послуг", а не "строковий трудовий договір" не є порушенням трудового законодавства.
Ухвалою суду від 13.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) учасників справи.
Представник ГУ Держпраці у Дніпропетровській області надала до суду відзив на позов, у якому просила суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що під час здійснення інспекційного відвідування встановлено, що у позивача КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" є випадок укладання договору про надання послуг, що має ознаки трудового договору, який повинен укладатись у відповідності до норм трудового законодавства. У зв`язку з чим, відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем частин 1 та 3 статті 24 КЗпП України та накладено штраф у відповідності вимог абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України.
Представник позивача надав до суду відповідь на заперечення, у яких підтримав доводи, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача надала до суду заперечення на відповідь, у яких підтримала доводи, викладені у відзиві на позов.
06.06.2019 року перенесено судове засідання на 13.06.2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Бондар М.В. у відрядженні; 13.06.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 27.06.2019 року; 27.06.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 09.07.2019 року; 09.07.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні на 15.07.2019 року.
В судовому засіданні 15.07.2019 року представники позивача підтримали позов та просили суд задовольнити його. Представник відповідача проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджено, що в період з 28.02.2019 року по 01.03.2019 року інспектором праці Паніною Вікторією Віталіївною відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, частини третьої статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктів 19, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295, на підставі наказу №234-І від 26.02.2019 року та направлення на проведення інспекційного відвідування № 48 від 28.02.2019 року, у присутності виконуючого обов`язки тимчасово виконуючого обов`язки директора ОСОБА_2 , проведено інспекційне відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю - КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС".
В ході інспекційного відвідування встановлено, що між КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" та фізичною особою ОСОБА_1 укладено цивільно-правовий договір №15 від 11.09.2018 року. Проте, характер виконуваної роботи (водія), передбаченої цивільно-правовим договором, відповідно до Класифікатора професій ДК 003:2010, відноситься до професії водій автотранспортних засобів. Працівник виконував систематично трудові функції за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, робота фактично організовувалась КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС".
Перевіряючим зроблено висновок, що вказані обставини свідчать про наявність трудових відносин між КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" та громадянином ОСОБА_1 .
За результатами інспекційного відвідування складено акт №ДН1269/260/АВ від 01.03.2019 року, у висновках якого встановлено порушення позивачем вимог частини 3 статті 24 КЗпП України, а саме трудовий договір з працівником ОСОБА_1 у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження не оформлено, повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України не надсилалось.
Позивач, не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки №ДН1269/260/АВ від 01.03.2019 року, подав заперечення та просив скасувати акт №ДН1269/260/АВ від 01.03.2019 року.
01.03.2019 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області винесено припис №ДН1269/260/АВ/П про усунення виявлених порушень, в якому вказано про необхідність у строк до 14.03.2019 року усунути порушення частини 3 статті 24 КЗпП України, ПКМУ №413 - оформити трудові відносини з працівниками належним чином відповідно до вимог частини 3 статті 24 КЗпП України, ПКМУ №413.
11.03.2019 року відповідачем прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН1269/260/АВ/ТД, яким призначено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 26.03.2019 року на 09:00 годину.
За письмовим клопотанням т.в.о. директора КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" розгляд справи про накладення штрафу перенесено на 04.04.2019 року на 10:00 годину.
04.04.2019 року відповідачем, на підставі висновків акту інспекційного відвідування №ДН1269/260/АВ від 01.03.2019 року, винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1269/260/АВ/ТД-ФС/302, якою на КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" накладено штраф у розмірі 125 190 грн. за порушення частини 3 статті 24 КЗпП України.
Позивач, не погодившись з прийнятою постановою про накладення штрафу, звернувся до суду з цим позовом.
Щодо виявлених порушень трудового законодавства, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Законодавством України передбачені різні шляхи реалізації цього права. Виходячи з положень КЗпП України та ЦК України реалізувати своє право на працю можна шляхом укладення трудового договору, контракту або цивільно-правового договору, зокрема: договору підряду, договору доручення, авторського договору та інших цивільно-правових угод. Усі ці договори регулюють суспільні відносини у сфері трудової діяльності осіб, хоча їх правове регулювання істотно відрізняється.
Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
З аналізу зазначеної норми права слідує, що трудовий договір характеризується зокрема тим, що працівники не самі організовують роботу і виконують її не на власний ризик та розсуд, а підпорядковуються відповідним посадовим особам, водночас на підприємстві має вестись табель відпрацьованого часу, що є особливістю трудових правовідносин. В трудових договорах також визначається обов`язок працівника щомісячно виконувати відповідні роботи в межах робочого процесу підприємства, а за невиконання обов`язків визначено матеріальну та/чи дисциплінарну відповідальність.
Відповідно до статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Частинами 1-3 статті 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:
1) при організованому наборі працівників;
2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я;
3) при укладенні контракту;
4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;
5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);
6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;
7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, між КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" (замовник) в особі тимчасового виконуючого обов`язки директора ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір про надання послуг фізичною особою №15 від 11.09.2018 року (а.с.40).
Так, відповідно до пункту 1.1 цього договору за завданням замовника виконавець надає послуги водія сміттєзбирального автомобілю ГАЗ 3309 КО 413.3 НОМЕР_1 . Зазначений транспортний засіб є власністю замовника і перебуває у технічному та належному санітарному стані.
Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору вартість транспортних послуг включає оплату послуг водія у розмірі 32,51 грн. за годину. Із загальної суми оплати за місяць здійснюються відрахування обов`язкових платежів, установлених законодавством України на момент виплат. Оплата послуг виконавця здійснюється замовником щомісяця на підставі акта наданих послуг, підписаного сторонами.
Наказом т.в.о. директора КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" ОСОБА_3 від 11.09.2018 року №15/1 прийнято ОСОБА_1 водієм сміттєвоза за строковим трудовим договором КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" з 11.09.2018 року по 30.11.2018 року. Підстава: заява ОСОБА_1 (а.с.54). Копія заяви ОСОБА_1 від 10.09.2018 року надана представником позивача в судовому засіданні 15.07.2019 року та досліджена судом (а.с.187).
В наданій до матеріалів справи копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 міститься запис №44, що він прийнятий на роботу водієм сміттєвоза за строковим трудовим договором на КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" на підставі наказу №15/1 від 11.09.2018 року (а.с.190).
До матеріалів справи також надано звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з вересень-листопад 2018 року, у яких зазначено про нарахування заробітної плати ОСОБА_4 та утримання з неї єдиного внеску (а.с. 71-72, 74-75, 77-78).
Також, нарахування ОСОБА_1 заробітної плати підтверджується відомостями розподілу виплат КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" (а.с. 91-96).
Крім того, зарахування ОСОБА_1 у штат КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" підтверджується табелем обліку робочого часу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у вересні 2018 року відпрацював 100 годин, у жовтні 2018 року - 176 годин, у листопаді 2018 року - 144 годин (а.с. 90).
На підстави заяви ОСОБА_1 від 29.11.2018 року (а.с.188), наказом т.в.о. директора КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" ОСОБА_3 від 29.11.2018 року №32/1 звільнено ОСОБА_1 , водія сміттєвоза, з 30.11.2018 року, у зв`язку зі строком закінчення строкового трудового договору (а.с. 55).
Розрахунки з працівником після звільнення, а саме виплата компенсації за невикористану відпустку за вересень-листопад 2018 року у розмірі 601,14 грн. здійснені підприємством 09.07.2019 року, що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.189).
Суд зауважує, що у разі надання послуг не на підставі трудового договору, а відповідно до договору про надання послуг (цивільно-правового договору), трудові відносини не виникають.
Водночас, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.
За цивільним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрий визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.
Отже, за наявності ознак, притаманних саме трудовим відносинам, укладається трудовий договір, за наявності ж ознак, притаманних цивільно-правовим відносинам, слід укладати цивільно-правовий договір.
З аналізу викладених обставин справи слід дійти висновку, що між КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" та ОСОБА_1 мали місце саме трудові відносини, які в свою чергу були оформлені належним чином: працівник зарахований в штат підприємства на підставі наказу про прийняття на роботу за відповідною посадою, в трудовій книжці зроблено відповідний запис, працівнику нараховувалась заробітна плата та з неї утримувався єдиний внесок, підприємством вівся облік робочого часу працівника.
Фактично відповідачем зазначено про наявність між сторонами трудових відносин, однак всі заперечення зводяться до назви укладеного між сторонами договору "договір про надання послуг", замість "строковий трудовий договорі".
Однак, відповідачем суду не надано доказів наявності законодавчо визначеної заборони позивачу щодо укладення вищезазначеного договору, з урахуванням того, що позивачем дотримано вимоги оформлення з працівником саме трудових відносин.
Таким чином, суд приходить до висновку, що враховуючи предмет укладеного договору та поняття трудового договору, аргументи відповідача про неналежне оформлення трудових відносин між позивачем та фізичною особою не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної справи.
Отже, висновки відповідача в частині порушення позивачем вимог статті 24 КЗпП України, а саме допуск працівника до роботи без укладання трудового договору, є необґрунтованими та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.
З приводу доводів представника відповідача стосовно неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, суд зазначає, що в судовому засіданні встановлено те, що дійсно позивачем несвоєчасно здійснено повідомлення центрального органу про прийняття на роботу працівника.
Проте, вказане порушення не стосується предмету позову, оскільки оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена відповідачем за порушення позивачем частини 3 статті 24 КЗпП України - допущення до роботи працівника без укладання трудового договору.
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія)
В силу вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" підлягають задоволенню у повному обсязі.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1269/260/АВ/ТД-ФС/302 від 04.04.2019 року.
Присудити на користь Комунального підприємства П`ятихатської міської ради "КОМУНАЛЬНИЙ СЕРВІС" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 22 липня 2019 року.

Суддя М.В. Бондар