Справа № 360/2860/19
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2860/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Луганській області до Лисичанського комунального автотранспортного підприємства 032806 про стягнення коштів за податковим боргом , -

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області до Лисичанського комунального автотранспортного підприємства 032806, в якому позивач просить (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог - а.с. 134-135):

- стягнути кошти з рахунків платника податків по Лисичанському комунальному автотранспортному підприємству - 032806, код ЄДРПОУ №03328008, у банках, що обслуговують зазначеного платника та з рахунку платника в системі електронного адміністрування з податку на додану вартість, в рахунок погашення податкового борг в загальній сумі 643858,02 грн. в дохід державного бюджету за період з 30.10.2018 по 30.05.2019.

В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем станом на 23.07.2019 рахується податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт послуг) (код КДБ 14060100) в загальному розмірі 643858,02 грн.

Відповідачем до контролюючого органу було подано податкові декларації з податку на додану вартість.

1. Декларація № від 30.10.2018 на загальну суму 72470,00 грн. Сума заборгованості по даній податковій декларації складає 72470,00 грн.

2. Декларація № від 19.11.2018 на загальну суму 54980,00 грн. Сума заборгованості по даній податковій декларації складає 54980,00 грн.

3. Декларація № від 19.12.2018 на загальну суму 61635,00 грн. Сума заборгованості по даній податковій декларації складає 61635,00 грн.

4. Декларація № від 19.01.2019 на загальну суму 148020,00 грн. Сума заборгованості по даній податковій декларації складає 148020.00 гри.

5. Декларація № від 19.02.2019 на загальну суму 89307.00 грн. Сума заборгованості по даній податковій декларації складає 89307,00 грн.

6. Декларація № від 19.03.2019 на загальну суму 160772,00 грн. Сума заборгованості по даній податковій декларації складає 160772,00 грн.

7. Декларація № від 18.04.2019 на загальну суму 119245,00 грн. Сума заборгованості по даній податковій декларації складає 119245.00 грн.

8. Декларація № від 17.05.2019 на загальну суму 121671.00 грн. Сума заборгованості по даній податковій декларації складає 121671.00 грн.

Загальна сума податкового боргу по вищенаведеним податковим дeклapaцiям відповідача складає 828100,00 грн. та виникла за період з 30.10.2018. по 30.05.2019.

На виконання вимог Закону України від 21.12.2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов`язання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який діяв на момент виникнення боргу у Відповідача. ДПІ в .м. Лисичанську виставлена Відповідачу перша податкова вимога форми "Ю1" від 08.10.2001 № 6535/1-37а, яка була отримана головним бухгалтером під особистий підпис 09.10.2001. Друга податкова вимога № 8565 від 10.12.2001, була отримана також головним бухгалтером під особистий підпис 13.12.2001.

Відповідач подав через канцелярію заяву від 29.07.2019, в якій визнав позов в сумі 643858,02 грн. (а.с. 162).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 1-2 ).

Судове засідання 17.07.2019 відкладено за клопотанням представника відповідача.

В судове засідання 29.07.2019 представник сторін не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином (а.с. 125).

Разом з тим, від сторін у справі надійшли клопотання про розгляд справи без участі їх представників (а.с. 161,162).

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Відповідач - Лисичанське комунальне автотранспортне підприємство 032806 (ідентифікаційний код 03328008, місцезнаходження: 93120, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Ісаєва балка) зареєстровано як юридична особа Лисичанською міською радою Луганської області 26.01.1996 за № 03328008 (а.с. 9-10).

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем станом на 23.07.2019 обліковується заборгованість з податку на додану вартість на суму 643858,02 грн (а.с. 137-157).

Вказаний борг виник з наступних підстав.

Так, відповідачем було подано до податкового органу податкову звітність з податку на додану вартість, а саме:

1. Декларація № від 30.10.2018 на загальну суму 72470,00 грн.

2. Декларація № від 19.11.2018 на загальну суму 54980,00 грн.

3. Декларація № від 19.12.2018 на загальну суму 61635,00 грн.

4. Декларація № від 19.01.2019 на загальну суму 148020,00 грн.

5. Декларація № від 19.02.2019 на загальну суму 89307.00 грн.

6. Декларація № від 19.03.2019 на загальну суму 160772,00 грн.

7. Декларація № від 18.04.2019 на загальну суму 119245,00 грн.

8. Декларація № від 17.05.2019 на загальну суму 121671.00 грн., в яких самостійно визначено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет (а.с. 14-21).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість за період з 30.10.2018 по 30.05.2019 в сумі 643858,02 грн (а.с. 137-157).

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

На момент розгляду справи судом сума заборгованості з податку на додану вартість за період з 30.10.2018 по 30.05.2019 в сумі 643858,02 грн. відповідачем не погашена.

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право визначати у визначених цим Кодексом випадках суми податкових та грошових зобов`язань платників податків (підпункт 20.1.27 пункту 20.1); застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1).

Відповідно до пункту 49.16 статті 49 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний погасити податкове зобов`язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Згідно п.203.2 ст. 203 ПКУ платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Отже, позивачем у передбачений законом спосіб заявлені позовні вимоги на погашення наявної суми податкового боргу відповідача.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до норм п.п. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України:

- контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

- стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

- стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, шо належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 95.2, п. 95.3, п.95.4 ст.95 ПКУ).

Згідно положень Постанови Кабінету Міністрів України № 1244 від 29.12.2010 р. "Про деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України", якою визначено механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового кодексу України, а саме:

п.2 - «Вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового кодексу України».

п.3 - «Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг коштів у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу».

п.4 .- «У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів».

п. 5.6 - «За результатами вилучення готівки складається акт встановленої форми. Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку, для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення -на наступний робочий день. Готівка в іноземній валюті передається банку або іншій фінансовій установі, що має право на реалізацію іноземної валюти, у зазначений строк для її продажу відповідно до законодавства та подальшого перерахування згідно з вимогами абзацу першого цього пункту».

Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» доповнено Податковий кодекс України статтею 19-3 та викладено в новій редакції підпункту 19.1.1 пункту 19.1 статті 19, якими визначено перелік функцій державний податкових інспекцій, а функції контрольно-перевірочної роботи закріплено виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів.

З метою погашення податкового боргу податковим органом направлено відповідачу податкові вимоги форми "Ю1" № 6535/1-77а від 08.10.2001 (а.с. 11). Однак, вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Визначена у податковій вимозі форми "Ю" сума грошового зобов`язання відповідачем не сплачена, податкова вимога не оскаржувалась ані в адміністративному, ані в судовому порядку.

Податковий борг у добровільному порядку не сплачено, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків (а.с. 137-157).

Відповідач визнав позовні вимоги в сумі 643858,02 грн.

Відповідно до положень статті 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Підстав для неприйняття визнання адміністративного позову судом не встановлено.

Отже, відповідачем не надано заперечень щодо нарахованих контролюючим органом сум податкових зобов`язань, податкові зобов`язання відповідача є узгодженими та наявність податкового боргу відповідача у сумі 643858,02 грн станом на час розгляду даної адміністративної справи підтверджена матеріалами справи.

Таким чином, суд вважає встановленим, що у відповідача дійсно існує податковий борг у зазначеній сумі, про яку він повідомлений, яка ним не оспорена, до теперішнього часу не сплачена.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що слід задовольнити.

Відповідно до частини четвертої статті 139 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 139, 194, 205, 242-246, 250, 255, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС в Луганській області (93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72, код 39591445) до Лисичанського комунального автотранспортного підприємства 032806 (ідентифікаційний код 03328008, місцезнаходження: 93120, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Ісаєва балка) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків Лисичанського комунального автотранспортного підприємства 032806 у банках, що його обслуговують, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, що належить платнику податків, в доход Державного бюджету в сумі податкового боргу з податку на додану вартість за період з 30.10.2018 по 30.05.2019 у розмірі 643858,02 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Тихонов