Справа № 160/2203/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2019 року Справа № 160/2203/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автополюс» до відповідача-1: Державної фіскальної служби України, відповідача-2: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
07 березня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Автополюс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача-1: Державної фіскальної служби України, відповідача-2: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області №994323/32090760 від 20.11.2018 року;
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну №4 від 27.11.2017 року.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ним засобами електронного зв`язку направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) податкову накладну № 4 від 27.11.2017 року, виписану в адресу ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на виконання договору підряду від 31.12.2016 р. № 2016/у/ГГР/1587.
Згідно з квитанцією про реєстрацію від 11.12.2017 р. №1 вказана податкова накладна отримана податковим органом, але реєстрацію зупинено із-за помилки, а саме: відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 09.09. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.
16.11.2018 року позивачем направлено до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра письмові пояснення та копії відповідних документів, необхідних для проведення реєстрації зупиненої податкової накладної, однак за результатами розгляду поданих документів комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, було прийнято рішення від 20.11.2018 року № 994323/32090760, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Автополюс» відмовлено у реєстрації податкової накладної № 4 від 27.11.2017 року.
Зазначене рішення позивач вважає необґрунтованим та таким, що порушує норми податкового законодавства, права та охоронювані законом інтереси позивача, оскільки підприємством подані податковому органу усі необхідні документи, що підтверджують реальне здійснення операцій по ПН/РК, а тому оскаржене рішення про відмову у реєстрації зупиненої податкової накладної є протиправним і підлягає скасуванню судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 160/2203/19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
08 травня 2019 року від Державної фіскальної служби України до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позовних вимог, в обґрунтування своєї позиції вказав, що повноваження ДФС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. Вказує, що вимоги ТОВ «Автополюс» зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну є необґрунтованими, оскільки, без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну № 4 від 27.11.2017 року, є передчасним. Зобов`язання зареєструвати податкові накладні є похідної вимогою до ДФС України від вимог до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, оскільки скасування рішення відповідної комісії контролюючого органу є самостійною підставою для реєстрації відповідної податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117.
08 травня 2019 року від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позовних вимог та вказав, що в ході аналізу наданих пояснень та документів встановлено, що між ТОВ "Автополюс" та ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" укладено договір підряду від 31.12.2016 №2016/у/ГГР/І587 «...на выполнение работ по дробленню механическим способом 78 815 метров кубических негабаритних кусков взорванной горной массы в карьере рудоуправления ПАО «ЮГОК»...». 3 метою виконання вказаного договору підприємством укладений договір оренди техніки від 05.12.16 №04-2016А з ТОВ «Геотранзит» (код 36404610, ГУ ДФС у Дніпропетровській області Соборний район м. Дніпра). ТОВ «Геотранзит» зареєстроване як платник податків з 20.05.2009. Основний вид діяльності - 49.41-вантажний автомобільний транспорт, здійснює діяльність на загальній системі оподаткування, не платник ПДВ. У період 2016-2017 роки згідно баз даних діяльність підприємством не здійснювалася та жодна декларація або звіт в ДШ за місцем реєстрації не надавалися.
ТОВ "Автополюс" не надані документи на придбання паливо-мастильних матеріалів для орендованої техніки - гусеничного екскаватора HYUNDAI R 320 LC-7. Крім того, згідно затвердженої між ТОВ "Автополюс" та ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" калькуляції до договору підряду для дроблення гірської маси використовується гідро молот, але документи на обладнання не надані (рахунок 10, або договір оренди тощо). Виходячи з викладеного є сумніви щодо реальності проведення господарської операції.
Таким чином, Комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийнято спірне рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, у зв`язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Зазначені підстави в рішенні комісії для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є правомірними та такими, що прийняті відповідно до норм діючого законодавства та в установленому порядку, а вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
31 травня 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній надав пояснення стосовно твердження відповідача про не надання документів на придбання паливно-мастильних матеріалів.
Так, позивач пояснив, що відповідно до договору підряду № 2016/ц/ГГР/1587 від 31.12.2016 року укладеного між ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «Автополюс», а саме пункту 1.3. дизельне топливо для механізмів Підрядника тобто ТОВ «Автополюс» надає Замовник тобто ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» без наступної оплати Підрядником.
Відповідно до розділу 1 Договору підряду № 2016/ц/ГГР/1587 від 31.12.2016 року Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання виконати роботу по дробленню механічним способом 78 815 метрів кубічних негабаритних шматків підірваної гірської маси в кар`єрі рудоуправління ПАТ "Південний ЮГОК", а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану за цим Договором роботу. 1.2. Для виконання робіт за Договором, Підрядник використовує свої механізми і обладнання, а саме: екскаватор гідравлічний на гусеничному ходу з навісним змінним обладнанням - гідромолот, який використовується для дроблення негабаритних шматків гірничої маси в кар`єрі.
Відповідно до договору оренди техніки № 04-2016А від 05.12.2016 року укладений між ТОВ «Геотранзит» та ТОВ «Автополюс» орендодатель передає, а орендатор приймає в тимчасове користування на умовах повернення наступну техніку Гусеничний HYUNDAI R 320 LC-7 2007 року випуску із гідро молотом.
Згідно до акту прийому - передачі по договору оренди техніки № 04-2016а від 05.12.2016 року ТОВ «Геотранзит» передав ТОВ «Автополюс» в тимчасове користування гусеничній HYUNDAI R 320 LC-7 2007 року випуску держ. номер НОМЕР_1 , ковш екскаватора, гідромолот KWANGLIM 3300.
Таким чином гідро молот це змінне обладнання для Гусеничний HYUNDAI R 320 LC-7 2007 року випуску та відповідно до договору оренди та акту прийому - передачі було передано для виконання договору підряду № 2016/ц/ГГР/1587 від 31.12.2016.
Отже, було надано усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по зазначеним вище податковим накладним, але рішенням комісії ДФС за № 994323/32090760 від 20.11.2018 р. було відмовлено у реєстрації податкової накладної. Підставою відмови у реєстрації податкової накладеної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є не надання платником податку копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні) у тому числі розрахунки/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Проте, як підтверджено відзивом, останні не були взяті контролюючим органом до уваги, натомість фіскальний орган як на підставу для відмови у реєстрації податкових накладних вказав на ненадання платником податку копій документів, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи) у тому числі розрахунки/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що між ТОВ «Автополюс» та ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» укладено договір підряду від 31.12.2016 р. № 2016/у/ГГР/1587.
27.11.2017 року позивачем складено податкову накладну №4 та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з квитанцією від 11.12.2017 р. відповідачем вказану податкову накладну отримано, але реєстрацію зупинено, що підтверджено даною квитанцією.
Підставами для зупинення реєстрації податкової накладної вказано про виявлені помилки: ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 09.09. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.
16.11.2018 року ТОВ «Автополюс» подано до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра пояснення з відповідними первинним документами щодо наявності підстав реєстрації вказаної податкової накладної, що підтверджено повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрації якої зупинена, та письмовими поясненнями.
Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення від 20.11.2018 року № 994323/32090760 про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 27.11.2017 року.
Вказане рішення вмотивовано наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено у Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341) (далі - Порядок №1246).
Пунктом 5 Порядку №1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.
Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.
Наведене положення відповідає пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, яким закріплено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Пунктом 17 Порядку №1246 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Аналіз викладених положень податкового законодавства дає підстави для висновку, що податкова накладна та процедура її реєстрації є ключовими елементами у механізмі реалізації платниками податків права на зменшення власних податкових зобов`язань з ПДВ на суму податку, що була сплачена постачальнику у складі вартості товарів або послуг (формування податкового кредиту). При цьому, реєстрації податкової накладної, як обов`язковій умові для віднесення покупцем товарів/послуг сплаченої у складі товарів або послуг суми ПДВ до податкового кредиту, передує процедура автоматизованого співставлення податкової накладної з визначеними у законі критеріями оцінки ступеня ризиків.
У разі відповідності податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У свою чергу, Критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 (далі - Критерії).
Цим наказом затверджений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік №567).
Підпунктом 1 пункту 6 Критеріїв, який був зазначений відповідачем у квитанції у якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної, передбачено, що моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями як: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).
Відповідно до абзацу п`ятого пункту 6 Критеріїв, у разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.
Пунктом 1 Переліку №567 передбачено, що для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв, документами, достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є:
- договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;
-документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Суд звертає увагу, що вказаний перелік документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до пункту 2 Переліку №567 письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, умовою розблокування реєстрації податкової накладної, яка за результатами автоматизованого моніторингу була визнана такою, що відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є подання платником податків документів, вичерпний перелік яких передбачений у згаданому наказі Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем направлено податковому органу пояснення та копії документів, перелік яких відповідає вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.
Проте, на порушення вказаних вимог законодавства, а також доказів отримання контролюючим органом письмових пояснень та копій всіх документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції між позивачем та контрагентом, оскаржуване рішення, містить єдину підставу відмови в реєстрації податкової накладної від 27.11.2017 року № 4 - надання платником податку копій документі, які складені з порушенням законодавства.
Разом з тим, в матеріалах справи наявні докази отримання податковим органом надісланих ТОВ "Автополюс" письмових пояснень та копій документів на підтвердження реальності здійснення господарської операції з ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та не надано доказів порушення законодавства у наданих позивачем документах.
Зміст оскаржуваного рішення та відзиву на позовну заяву дають підстави суду стверджувати, що комісія ДФС, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведеної господарської операції та не визначала документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій з урахуванням їх змісту і обсягу.
У той же час суд зазначає, що надані позивачем документи та пояснення свідчать про відсутність у них дефекту форми, змісту або походження, які в силу частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили.
Сукупність наданих позивачем первинних документів не дають підстав для сумніву щодо реальності фінансово-господарських операцій з ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», наданий позивачем пакет документів був достатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Крім того, суд бере до уваги, що комісія ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної, розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, як відповідач у справі, була наділена правом подати до суду докази на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваного рішення.
Стосовно посилання відповідача - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо ненадання ТОВ «Автополюс» документів на придбання паливно-мастильних матеріалів для орендованої техніки - гусеничного екскаватора HYUNDAI R 320 LC-7, суд зазначає наступне.
Відповідно до договору підряду № 2016/ц/ГГР/1587 від 31.12.2016 року, укладеного між ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «Автополюс», а саме пункту 1.3, дизельне топливо для механізмів Підрядника, тобто ТОВ «Автополюс», надає Замовник, тобто ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», без наступної оплати Підрядником.
Також щодо посилання на ненадання позивачем документів на використання обладнання гідромолоту для дроблення гірської маси, згідно затвердженої між ТОВ «Автополюс» та ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» калькуляції до договору підряду, суд зазначає наступне.
Відповідно до розділу 1 Договору підряду № 2016/ц/ГГР/1587 від 31.12.2016 року Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання виконати роботу по дробленню механічним способом 78 815 метрів кубічних негабаритних шматків підірваної гірської маси в кар`єрі рудоуправління ПАТ "Південний ЮГОК", а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані за цим Договором роботи. 1.2. Для виконання робіт за Договором, Підрядник використовує свої механізми і обладнання, а саме: екскаватор гідравлічний на гусеничному ходу з навісним змінним обладнанням - гідромолот, який використовується для дроблення негабаритних шматків гірничої маси в кар`єрі.
Відповідно до договору оренди техніки № 04-2016А від 05.12.2016 року, укладеного між ТОВ "Геотранзит" та ТОВ "Автополюс", орендодатель передає, а орендатор приймає в тимчасове користування на умовах повернення наступну техніку Гусеничний HYUNDAI R 320 LC-7 2007 року випуску із гідромолотом.
Згідно до акту прийому - передачі по договору оренди техніки № 04-2016а від 05.12.2016 року ТОВ "Геотранзит" передав ТОВ "Автополюс" в тимчасове користування гусеничній HYUNDAI R 320 LC-7 2007 року випуску держ. номер НОМЕР_2 , ковш екскаватора, гідромолот KWANGLIM 3300.
Таким чином, гідромолот це змінне обладнання для Гусеничного HYUNDAI R 20 LC-7 2007 року випуску та відповідно до договору оренди та акту прийому-передачі було передано для виконання договору підряду № 2016/ц/ГГР/1587 віл 31.12.2016.
Таким чином, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, які підтверджують реальність фінансово-господарських операцій між позивачем та контрагентом, а також враховуючи, що достатність їх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не спростована відповідачами, суд дійшов висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що рішення комісії ДФС від №994323/32090760 від 20.11.2018 року прийняте необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення (вчинення дії), непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а отже є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 27.11.2017 року № 4, суд зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.
У той же час наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на комісію ДФС.
Податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:
а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Аналогічні положення викладені у пункті 19 Порядку №1246.
При цьому, пунктом 20 Порядку №1246 передбачено, що у разі надходження до Державної фіскальної служби рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної фіскальної служби України.
Враховуючи встановлені судом обставини протиправного прийняття комісією ДФС рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну.
При цьому, задовольняючи вимоги позивача про зобов`язання відповідача зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд виходить з того, що такий спосіб захисту порушеного права не є формою втручання у дискреційні повноваження відповідача та є належним і ефективним способом відновлення порушених прав позивача, що виключають необхідність повторного звернення до суду.
Як слідує з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто, дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Так, Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 10.3 Постанови від 20.05.2013 №7 "Про судове рішення в адміністративній справі" зазначив, що суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.
Суд зазначає, що дискреційні функції Державної фіскальної служби України як суб`єкта владних повноважень під час прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних чітко визначені законом, оскільки наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 визначений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Оскільки під час розгляду справи у суді позивачем доведено надання ним до комісії ДФС документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов`язання Державної фіскальної служби України здійснити реєстрацію податкової накладної від 27.11.2017 № 4 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 2 другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч наведеним вимогам відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довели правомірності своїх рішень, а тому останні підлягають скасуванню.
Отже, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 3842,00 грн.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №994323/32090760 від 20.11.2018 року.
Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 27.11.2017 року датою її фактичного отримання.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

10 червня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

Згідно з оригіналом.

Суддя В.М. Олійник