Справа № 420/6206/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/6206/18
Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Тутової Л.С.

за участю:

представника апелянта - Смірнова П.О.

представника відповідача - Садардінової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.11.2018 року №003052003, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 15.11.2018 року №, прийняте на підставі акту перевірки №1606/15-32-40-03/ від 01.11.2018 року, яким встановлено порушення №265/95-ВР від 06.07.1995 року (із змінами та доповненнями) та на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (із змінами та доповненнями), застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності - 18 388 грн. (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят вісім гривень).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.11.2018 року ФОП ОСОБА_1 отримано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 15.11.2018 року №, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 18 388 грн. Позивач вважає неправомірними Акт (довідка) №000901 про результати фактичної перевірки, яка проведена із грубими порушення вимог діючого законодавства, а також прийняте на підставі даного акту податкове повідомлення-рішення № від 15.11.2018 року такими, що підлягає скасуванню. Протиправність дій відповідача позивач обґрунтовує тим, що 22.10.2018 року о 16.00 год. ревізорами-інспекторами ГУ ДФС в Одеській області розпочато фактичну перевірку у торговій крамниці « Пивний Вулик », що розташована за адресою АДРЕСА_1 і належить суб`єкту підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 . При цьому, за відсутності у крамниці на час перевірки підприємця ФОП ОСОБА_1 , наказ про призначення перевірки фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та направлення на проведення такої перевірки ОСОБА_1 , у порушення вимог п.19.1. та п.19.2. ст.19 ПК України, вручено та пред`явлено іншому окремому суб`єкту підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_2 . Даний суб`єкт підприємницької діяльності також веде господарську діяльність у наведеному приміщенні, але не являється уповноваженим представником ФОП ОСОБА_1 , у трудових відносинах з останньою не перебуває, продавцем не являється. Довіреність платником податків - фізичною особою ФОП ОСОБА_1 на представництво її інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, ФОП ОСОБА_2 не надавалась. Ревізорами-інспекторами ГУ ДФС в Одеській області було самостійно проведено зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, без дотримання технічних умов, тобто без зважування останніх на спеціальному обладнанні, без використання технічних даних про самі ємності, математичного перерахунку нібито виявленого об`єму рідкого товару (пива) у вагу відповідно до щільності. Таким чином, Додаток до акту, яким ревізори інспектори «зафіксували» нібито фактичні залишки товару заснований виключно на припущеннях. Крім того, додаток до акту перевірки без зазначення дати, часу, адреси об`єкта перевірки, заснований виключно на припущеннях та ФОП ОСОБА_1 не підписаний, та його копія не надана. Також цей додаток не підписаний службовими особами, які здійснювали перевірку. За даних обставин, позивач вважає, що так, як фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проводилася за її відсутності, про що відомості у акті відсутні, акт не в повній мірі відповідає фактичним обставинам подій. Тобто, ревізорами-інспекторами, порушуючи вимоги п.80.7. ст.80 ПК України, розпочато та проведено фактичну перевірку у торговій крамниці «Пивний Вулик». Щодо податкового повідомлення-рішення № від 15.11.2018 року, то позивач вважає, що визначена ним сума штрафу не є обґрунтованою, адже під час зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, зокрема видів пива не були враховані реальні ціни за котрими останнє реалізовувалось на день проведення фактичної перевірки, зокрема діючі на цей день акційні ціни, а також було порушено порядок зняття залишків.

Представником відповідача 14.01.2019 року до суду надано відзив на адміністративний позов (а.с.54-57), в якому відповідач зазначає, що ГУ ДФС в Одеській області не погоджуються з доводами позивача у зв`язку з тим, що перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.85 ПК України: «у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального». Зазначеною перевіркою встановлені наступні порушення ФОП ОСОБА_1 : п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року та на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України та ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності - 18 388 грн.

Представником позивача 01.02.2019 року надано до суду відповідь на відзив (а.с.63-67), в якій представник зазначає, що відповідачем не доведено у установленому законом порядку факти порушення ФОП ОСОБА_1 . п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а зокрема порушення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації що тягне за собою порушення закону та застосування фінансових санкцій, а тому податкове повідомлення-рішення № від 15.11.2018 року не може бути визнане правомірним.

Ухвалою суду від 17.12.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 12.03.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.11.2018 року №003052003 відмовлено.

На вказане рішення суду фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального права, у зв`язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Позивач - ОСОБА_1 , є фізичною особою-підприємцем, що з 13.08.2018 року здійснює підприємницьку діяльність: роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (код 47.25) (а.с.34).

Головними державними інспекторами-ревізорами відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 01.10.2018 року №7354 «Про проведення фактичної перевірки» ФОП ОСОБА_1 , (а.с.112-113), направлень на перевірку від 22.10.2018 року №4013, 4014 виданих ГУ ДФС в Одеській області (а.с.114, 115), з метою здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів та ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, свідоцтв, на підставі п.п.1911.4 п.191.1ст.191, п.п.1911.14 п.191.1ст.191, ст.20 п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 за податковою адресою АДРЕСА_1 (магазин « Пивний Вулик» ).

За результатами вказаної перевірки перевіряючими складено акт перевірки №1606/15-32-40-03/ НОМЕР_1 , який зареєстрований в органі ДФС 01.11.2018 року (а.с.116-119).

Відповідно до акту, перевірку розпочато 22.10.2018 року о 16.00 год, за присутності представника суб`єкта господарювання ОСОБА_5 (продавець), про що в журналі реєстрації перевірок вчинено відповідний запис (а.с.116).

До перевірки надано ліцензію на право на здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями №1800042 від 29.08.2018 року, витяг з ЄДР від 13.08.2018 року №0144597, супровідні документи на товар, що реалізується, книги обліку придбання товарів, РРО (Mini T-400НЕ, №), книгу обліку розрахункових операцій №Р/1 від 20.08.2018 року (а.с.117).

Вказаною перевіркою встановлені порушення ведення обліку товарних запасів за місцем їх обліку, а саме накладні на товар згідно із додатком відсутні, чим порушено п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (зі змінами та доповненнями) (а.с.118).

У висновках акту зазначено, що за вказані порушення передбачені фінансові санкції відповідно до вимог ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (із змінами та доповненнями) (а.с.119).

Перевірку закінчено 31.10.2018 року, та екземпляр акту перевірки підписано без зауважень та отримано ОСОБА_5 , про що свідчить відповідна відмітка в акті перевірки (а.с.119).

Перевіряючими також складено додаток до акту перевірки про дані про наявний товар, що знаходиться на реалізації (на збереженні) та перевірці суцільно (вибірково), зокрема:

Уманьпиво:

пиво «Жигулевське» 30л, вартість товару - 1320,00 грн. (44грн/1л);

пиво «Микулінське» 30л, вартість товару - 1230,00 грн. (41грн/1л);

пиво «Waisburg» 35л, вартість товару - 1540,00 грн. (44грн/1л);

Лисичанське:

пиво «Душа Пивовара» 40л, вартість товару - 1680,00 грн. (42грн/1л);

пиво «Бердичев» 38л, вартість товару - 1824,00 грн. (48грн/1л);

ДП Роял Фрут Горрен:

сидр «Роял вишня» 40л, вартість товару - 1600,00 грн. (40грн/1л);

Загальна вартість товару 9194,00 грн. (а.с.120).

Примірник додатку до акта перевірки отримав ОСОБА_5 , про що свідчить його підпис на додатку (а.с.120).

На підставі зазначеного акту перевірки 15.11.2018 року ГУ ДФС в Одеській області прийняте податкове повідомлення-рішення №003052003, яким позивачу, за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (зі змінами та доповненнями), нараховано суму штрафних санкцій в розмірі 18 388,00 грн. (а.с.121).

В рамках розгляду даної справи та для з`ясування всіх обставин справи, судом першої інстанції, під час судового засідання 07.03.2019 року допитано у якості свідка ОСОБА_2 та під час судового засідання 11.03.2019 року свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8

В своїх показаннях свідок ОСОБА_2 зазначив, що перевірка ФОП ОСОБА_1 здійснювалась за його присутності, адже ОСОБА_1 3 не змогла прибути на перевірку. Перевіряючими були оглянуті документи, котрі наявні у ФОП ОСОБА_1 , які надавав перевіряючим безпосередньо сам ОСОБА_2 . Свідок зазначив, що підприємницьку діяльність він та ФОП ОСОБА_1 здійснювали в одному приміщенні, проте у разі відсутності одного із них інший не реалізує його товар. Свідок зазначив, що перевіряючі візуально здійснили огляд залишків товару ФОП ОСОБА_1 Будь яких документів для передання ФОП ОСОБА_1 перевіряючі йому не надавали. Також, свідок зазначив, що надані ним документи під час перевірки та його підпис на акті здійснено виключно на прохання перевіряючих.

Під час надання пояснень свідок ОСОБА_4 зазначив, що на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 01.10.2018 року №7354 «Про проведення фактичної перевірки» ФОП ОСОБА_1 3, (а.с.112-113), направлень на перевірку ним та ОСОБА_8 здійснено вихід за відповідною адресою. На момент прибуття за адресою ФОП ОСОБА_1 була відсутня. В магазині був присутній ОСОБА_2 , який надав перевіряючим документи та зняв залишки продукції (пива) та повідомив їх перевіряючим. З його слів було складено акт, який ОСОБА_2 і підписав. Перевіряючими встановлено відсутність накладних на товар та запропоновано ОСОБА_2 , їх надати. Також, свідок зазначив, що на момент здійснення перевірки в магазині були присутні і відвідувачі (двоє покупців). Надалі, 31.10.2018 року ОСОБА_2 , з`явився за адресою Старобазарний сквер 3, зазначивши, що будь-яких додаткових документів у нього немає та підписав акт перевірки без будь-яких зауважень до нього.

Свідок ОСОБА_8 надав пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_4

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до вимог п.75.1 ст.71 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до вимог пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст.80 ПК України).

Згідно до вимог п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок передбачені ст.81 ПК України.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки (п.81.1 ст.81 ПК України).

Відповідно до вимог п.80.10 ст.80 ПК України, порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Пунктом 86.5 ст.86 ПК України, передбачено, що Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Відповідно до вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (далі Закон України №265/95-ВР), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Приписами ст.20 Закон України передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон України№996, в редакції, чинній на момент проведення перевірки).

Відповідно до вимог ч.2 ст.3 вказаного Закону України №996 бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з приписами ч.ч.1-3 ст.9 Закону України №996 Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Згідно до вимог п.44.6 ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Нормами ст.20 ПК України визначені права контролюючих органів.

Зокрема п.п.20.1.6 ПК України передбачено право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Вимогами п.п. 20.1.9. ПК України передбачено право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Порядок проведення фактичної перевірки визначений ст.80 ПК України.

Згідно до вимог п. 80.4. ст.80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція. (Пункт 80.4 статті 80 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2245- VIII від 07.12.2017року).

Пунктом 80.5 ПК визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно до вимог п.80.7 ПК фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно до вимог п.80.8. ПК України під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб`єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції.

Згідно вимог п.81.3 ПК України, під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом доведено правильність застосування штрафних санкцій до ФОП ОСОБА_1 , за порушення позивачем п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у зв`язку із чим, на думку суду першої інстанції, податкове повідомлення-рішення від 15.11.2018 року № є обґрунтованим і скасуванню не підлягає.

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог п.19.1. та п.19.2. ст.19 Податкового кодексу України, платник податків веде справи, пов`язані зі сплатою податків, особисто або через свого представника. Особиста участь платника податків в податкових відносинах не позбавляє його права мати свого представника, як і участь податкового представника не позбавляє платника податків права на особисту участь у таких відносинах.

Представниками платника податків визнаються особи, які можуть здійснювати представництво його законних інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, на підставі закону або довіреності. Довіреність, видана платником податків - фізичною особою на представництво його інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, має бути засвідчена відповідно до чинного законодавства.

Як вбачається зі змісту акту фактичної перевірки №000901, 22.10.2018 року о 16.00 год. ревізорами-інспекторами ГУ ДФС в Одеській області було розпочато фактичну перевірку у торговій крамниці « Пивний Вулик », що розташована за адресою АДРЕСА_1 і належить суб`єкту підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 .

При цьому, за відсутності у крамниці на час перевірки підприємця ФОП ОСОБА_1 , наказ про призначення перевірки фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та направлення на проведення такої перевірки ФОП ОСОБА_1 , у порушення вимог п.19.1. та п.19.2. ст.19 Податкового кодексу України, було вручено та пред`явлено іншому окремому суб`єкту підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_6 . Даний суб`єкт підприємницької діяльності також веде господарську діяльність у наведеному приміщенні, але не є уповноваженим представником ФОП ОСОБА_1 , у трудових відносинах з останньою не перебуває, продавцем не являється. Зазначені обставини підтверджені матеріалами справи та не заперечувалися сторонами у справі.

Довіреність платником податків - фізичною особою ФОП ОСОБА_1 на представництво її інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, ФОП ОСОБА_7 не надавалась.

Тобто, враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проводилася за її відсутності, про що відомості у акті відсутні, а тому акт не в повній мірі відповідає фактичним обставинам подій.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що в порушення вимог п.80.7. ст.80 Податкового кодексу України ревізори-інспектори ГУ ДФС в Одеській області розпочали та провели фактичну перевірку у торговій крамниці « Пивний Вулик », що розташована за адресою м. Одеса, вул. Сегедська, 23, за відсутності посадових осіб суб`єкта господарювання, його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. Саме тому немає підстав казати про належність висновків перевірки у вигляді допуску до її фактичного проведення.

Стосовно висновків суду першої інстанції про висновки перевірки колегія суддів наголошує а наступному. Додаток до акту, у якому зазначено про кількість товару, який був, нібито, виявлений ревізорами-інспекторами, вартість якого нібито дорівнює 9194,00 грн., був підставою для визначення розміру штрафних санкцій. Колегія суддів зазначає, що, як зазначили самі ревізори-інспектори вони не здійснювати відбирання зразків, опечатування товарів та не здійснювали зважування ємностей з пивом, не вимагали проведення інвентаризації, або зняття залишків (а.с.120).

В той же час, під час судового засідання суду першої інстанції був досліджений акт інвентаризації від 22.10.2018 року, з якого вбачається, що «мною самостійно шляхом проведення інвентаризації 22.10.2018 року за місцем реалізації встановлено в наявності пиво «Жигулевське» 6,05л х 29,33 грн. = 177,45 грн.; пиво «Вайсбугрг» 5,1 л х 29,33 грн. = 149,58 грн.; пиво «Душа Пивовара» 0,4 л. х 28 грн. = 11,2 грн.; пиво «Микулінське» 9,2 л х 27,33 грн. = 251,44 грн.; пиво «Бердичев» 3,3 л х 32 грн. = 105,6 грн.; разом на суму 695,27 грн.»

Отже, колегія суддів вважає хибним висновок контролюючого органу щодо визначення вартості товару, а відповідно і визначення розміру штрафних санкцій.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції фактично визнав, що відповідач довів належними та допустити доказами факт наявності на місті реалізації товару без накладних на цій товар, а саме: пиво «Жигулевське» 30л, вартість товару -1320,00 грн. (44грн/1л); пиво «Микулінське» 30л, вартість товару -1230,00 грн. (41грн/1л); пиво «Waisburg» 35л, вартість товару - 1540,00 грн. (44грн/1л); пиво «Душа Пивовара» 40л, вартість товару -1680,00 грн. (42грн/1л); пиво «Бердичев» 38л, вартість товару -1824,00 грн. (48грн/1л); сидр «Роял вишня» 40л, вартість товару -1600,00 грн. (40грн/1л) - загальна вартість товару 9194,00 грн. (а.с.120).

В той же час, колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій відповідачем не було надано судам жодного належного та допустимого доказу, що дійсно вказаний товар у вказаній кількості був виявлений під час перевірки. Зокрема, не було надано жодного акту інвентаризації, акту зняття залишків, або результатів зважування ємностей з пивом, тощо.

Таким чином, враховуючи приписи ст.ст. 6, 77, 90 КАС України, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірність застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 18 388,00 грн.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, судом першої інстанції надано невірну правову оцінку обставинам справи, в зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог відсутність підстав для задоволення позову частково. Колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення №003052003 від 15.11.2018 року, яким позивачу нараховано суму штрафних санкцій в розмірі 18 388,00 грн. є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року - скасувати, прийняти у справі №420/6206/18 нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 15.11.2018 року №.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 29.07.2019 року.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.