Справа № 640/1986/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1986/19 Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.05.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування рішення відповідача від 27.06.2018 № 30112/03 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком, як військовослужбовцю, який брав участь у бойових діях - після досягнення чоловіками 55 років та за наявності трудового стажу не менше 25 років у чоловіків, відповідно до заяви від 17.03.2017; зобов`язання відповідача прийняти нове рішення про дострокове призначення пенсії позивачу за віком, як військовослужбовцю, який брав участь у бойових діях, відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 17.03.2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.05.2019 позовну заяву задоволено повністю.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, як учаснику бойових дій, протиправними.

Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.06.2018 № 30112/03 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку, як учаснику бойових дій.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку, як учаснику бойових дій, відповідно до заяви від 17.03.2017, з урахуванням висновків суду.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування фактичних обставин справи.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17.03.2017 позивач звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій.

Листом від 01.06.2017 № 1737/08, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю належним чином завіреної довідки про період проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій, відповідно до додатку 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено, що у випадку надання такої довідки позивач матиме право на пенсію відповідно до абз. 6 п. 3 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надалі, позивач оскаржив відмову в призначенні пенсії до Дарницького районного суду м. Києві; Так, у справі № 753/14858/17 прийнято рішення від 28.02.2018, яким визнано неправомірними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій; зобов`язано розглянути питання про призначення пенсії позивачу, як учаснику бойових дій.

У зв`язку з набранням законної сили рішення Дарницького районного суду м. Києва 02.04.2018, позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, як правонаступника Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій.

Проте, листом від 27.06.2018 № 30112/03, відповідач повторно відмовив позивачу в призначенні дострокової пенсії за віком, оскільки період участі в бойових діях, вказаний у довідці № 32 від 03.03.2017, виданої Дарницьким районним у м. Києві військовим комісаріатом, не співпадає з періодом бойових дій на території Югославії згідно Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 № 63.

Позивач, вважаючи протиправною повторну відмову у призначенні дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:

- під час розгляду справи № 753/14858/17, судом вже було надано оцінку обставинам щодо зарахування періоду перебування позивача у Югославії з 21.10.1999 по 22.10.1999 та з 20.11.1999 по 30.11.1999, як участь у бойових діях у складі військової частини НОМЕР_1 (240 окремий спеціальний батальйон), а оскаржувана в даній справі відмова про призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій, ґрунтується на тих самих підставах;

- рішення щодо статусу позивача, як учасника бойових дій, прийнято ще 07.12.1999 на засіданні постійно діючої атестаційної комісії Департаменту міжнародного співробітництва Міністерства оборони України щодо вирішення питання із встановлення статусу ветерана війни, на підставі якого видано відповідне посвідчення, що у свою чергу, свідчить про те, що статус учасника бойових дій позивачу встановлено до внесення змін у Перелік № 63 постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1296, пунктом 2 якої передбачено, що прийняті до набрання чинності цією постановою рішення про надання статусу учасника бойових дій громадянам, які брали участь у подіях на території колишньої Югославії перегляду не підлягають, а матеріали справи не містять відомостей про позбавлення позивача такого статусу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно з абз. 2 п. 2 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, поліцейські, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.

Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Так, абз. 6 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 08.02.1994 № 63, затверджено перелік держав і періоди бойових дій на їх території, де зазначено, що в країні Югославія проводилися бойові дії в період з 15.07.1992 по 16.06.1999.

Слід звернути увагу на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.02.2018 у справі № 753/14858/17 встановлено, що позивач згідно підтверджуючих документів - посвідчення учасника бойових дій та довідки Дарницького районного в м. Києві військового комісаріату від 03.03.2017 № 32, перебував в період з 21.10.1999 по 22.10.1999 та з 20.11.1999 по 30.11.1999 у складі військової частини НОМЕР_1 (240 окремий спеціальний батальйон) в Югославії та брав участь у бойових діях, з огляду на що, судом, за наслідками розгляду справи, зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути питання про призначення пенсії позивачу, як учаснику бойових дій.

В даному рішенні, суд зазначив, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, а саме, зобов`язати відповідача розглянути питання про призначення пенсії позивачу, як учаснику бойових дій, оскільки з довідки Дарницького районного в м. Києві військового комісаріату від 03.03.2017 вбачається, що позивач дійсно приймав участь у бойових діях ( ОСОБА_2 ) в період з 21.10.1999 року по 22.10.1999 та з 20.11.1999 року по 30.11.1999 у складі в/частини НОМЕР_1 (240 окремий спеціальний батальйон).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в листі про відмову у призначенні дострокової пенсії позивачу, як учаснику бойових дій, від 01.06.2017 № 1737/08, Лівобережне управління Пенсійного фонду України у м. Києві підставою для відмови зазначило відсутність належної форми довідки про участь ОСОБА_1 в бойових діях в Югославії в період з 21.10.1999 по 22.10.1999 та з 20.11.1999 по 30.11.1999 у складі військової частини НОМЕР_1 , а підставою відмови у листі від 27.06.2018 № 30112/03 відповідач вказує на невідповідність періоду участі позивача в бойових діях, вказаний у довідці № 32, періоду бойових дій на території Югославії згідно Переліку № 63.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи № 753/14858/17 судом було встановлено відповідність вказаних в довідці № 32 від 03.03.2017 періодів участі в бойових діях та відомостей, та вказано пенсійному органу на необхідність розглянути питання про призначення пенсії позивачу, як учаснику бойових дій, подальші дії щодо відмови в призначенні пенсії з встановленням нових підстав для відмови, за наявності судового рішення, що набрало законної сили та яким встановлено періоди участі позивача в бойових діях, не відповідає вимогам законодавства в частині необхідності дотримання державним органом правової визначеності та належного урядування, оскільки змушує особу постійно звертатись до суду за захистом/поновленням своїх прав та доводити наявність права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів вважає цілком обгрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що рішення щодо статусу позивача, як учасника бойових дій, прийнято 07.12.1999 на засіданні постійно діючої атестаційної комісії Департаменту міжнародного співробітництва Міністерства оборони України щодо вирішення питання із встановлення статусу ветерана війни, з огляду на що, статус учасника бойових дій позивачу встановлений до внесення змін у Перелік № 63 постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2007 № 1296, пунктом 2 якої передбачено, що прийняті до набрання чинності цією постановою рішення про надання статусу учасника бойових дій громадянам, які брали участь у подіях на території колишньої Югославії перегляду не підлягають.

Крім того, варто вказати на те, що матеріали справи не містять відомостей про позбавлення позивача такого статусу та/або його скасування у встановленому законом порядку чи поставлення під сумнів виданої довідки № 32 від 03.03.2017.

В частині висновків Окружного адміністративного суду міста Києва про застосування критерію дискреційних повноважень пенсійного органу на призначення пенсії, колегії суддів вважає, що в даному випадку, суб`єкт владних повноважень реалізував надану йому «свободу розсуду» та двічі відмовляв позивачу в задоволенні його заяв про призначення дострокової пенсії за віком, що у свою чергу свідчить про те, що подальше зобов`язання повторно розглянути питання про призначення позивачу пенсії, не буде гарантувати відновлення порушених прав та ефективного їх захисту від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Крім того, ч. 2 цієї статті визначає, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи та обгрунтування апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328-331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.05.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко