Справа № 548/653/19
Суддя: Старокожко В. П.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/653/19
Провадження № 2-а/548/18/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2019 р. Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Старокожко В.П.,

секретаря судового засідання - Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області Поди Антона Миколайовича та Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

І.ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області Поди Антона Миколайовича (надалі по тексту відповідач 1) та Департамент патрульної поліції (надалі по тексту відповідач 2) в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серія ДПО18 № 585177 від 20 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП за порушення п. 2.1 г Правил дорожнього руху України, якою накладено штраф в розмірі 425,00 грн;

ІІ.ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 20 березня 2019 року відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 585177 за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що він керуючи транспортним засобом OPEL Vectra номерний знак НОМЕР_1 о 22 год. 55 хв. на257 км. а/д М-03 не мав при собі поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів .

Вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки він мав поліс страхування та пред`явив його відповідачу 1 , про те останній вважав поліс недійсним з незрозумілих причин.

Позивач надіслав суду клопотання, у якому просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності його представника.

ІІІ. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач Пода А.М. в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позов, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову. Вказав, що 20 березня 2019 року ним було складено постанову відносно позивача, за те, що той керував трансопртним засобом без поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за ст. 126 ч.1 КУпАП, наклав стягнення в межах санкції даної статті, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

Департамент патрульної поліції , як відповідач 2 , явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи неявку учасників справи, суд проводить судове засідання, керуючись положеннями ч.4 ст.229 КАС України.

ІV.ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

20 березня 2019 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Подою А.М. було винесено постанову серії ДПО 18 № 585177 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 126 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 425 грн.

Згідно постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом керуючи транспортним засобом OPEL Vectra номерний знак НОМЕР_1 о 22 год. 55 хв. на257 км. а/д М-03 не мав при собі поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , чим порушив п. 2.1 "г" ПДР України.

Копію постанови вручено ОСОБА_1 про що в відповідній графі постанови мається підпис останнього.

V.НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У п. 1 ч. 1 ст. 19 згаданого Кодексу України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1. ПДР , ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У п. 1.9. ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як встановлено у п. 2.4«а» ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. У зв`язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» повноваження працівників міліції передані поліцейським.

У п. 2.1«ґ» ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази,які є у справі,за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,всебічному,повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Суд констатує, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що у позивача на момент зупинки та його перевірки був відсутній поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, позивачем надано копію полісу № АМ/8970813 від 20.03.2019 року з якого вбачається, що він є діючим на час свинесення оскаржуваної постанови.

Судом перевірено дійсність даного полісу за посиланням http://www.mtsbu.ua/ua/ в розділі "Для споживачів" - "перевірка чинності полісу" на момент скаладння постанови відносно позивача.

Вказану обставину міг перевірити і відповідач на місці складання протоколу і внього для цього не було перешкод.

Вказані вище обставини свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача порушень вимог п. 2.1 "г" Правил дорожнього руху України, що в свою чергу свідчить про недоведеність порушення позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи викладене, суддів констатує, що постанова серія ДПО18 № 585177 по справі про адміністративне правопорушення від 20.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови підлягають задоволенню.

Відтак, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 6,10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 585177 від 20.03.2019 року винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області Подою Антоном Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 30-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Оржицьким РВ УМВС України Полтавської області місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_3 ;

відповідачі:

- інспектор роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області Пода Антон Миколайович, місце знаходження с. Розсошенці , вул. Кременчуцька, 2В Полтавського району Полтавської області ;

- Департамент патрульної поліції, адреса 03048, м. київ, вул. Федора Ернста, 3, ;

Повний текст судового рішення складено 09 липня 2019 року.

Головуючий: