Справа № 160/3425/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

03 червня 2019 року Справа № 160/3425/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
при секретарі судового засідання Рубані А.В.,
представника позивача Подольної Н.Г.,
представника відповідача Сігалової М.Е.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 р. провадження у справі було відкрито, та справу приначено до розгляду у порядку підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Позивач висновки вищевказаного акту перевірки вважає неправомірними та незаконними, а тому відповідно і зазначені вище податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню.
В судове засідання призначене, на 03.06.2019 р. з`явились всі сторони у справі.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов в повному обсязі за викладених у ньому підстав, та з урахуванням пояснень, наданих в судовому засіданні.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовної заяви та просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на відзив від 07.05.2019 р., в якому зазначила наступне.
Відповідно до умов укладених договорів та наданих до перевірки первинних документів ТОВ "ВБК ТОВ "АЛЬЯНС ЕВОЛЮШН" отримано від вищезазначених суб`єктів господарювання маркетингові та рекламні послуги.
Встановлено, що згідно зі звітами за формою 1-ДФ, за період взаємовідносин, на даних підприємствах працювало 1-3 особи.
До перевірки позивачем надано акти здачі - прийняття робіт (надання послуг), в яких встановлено відсутність обов`язкових реквізитів: зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади та ПІБ, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, що вказує на неправомірно складені первинні документи, інформація з яких перенесена до облікових регістрів всупереч норм: ч.1 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704; ч.2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями).
На підставі вищезазначеного, повноважний представник відповідача зазначає, що позивачем до перевірки не надано акти виконаних робіт, що відповідають нормам чинного законодавства, та на підставі яких сформовано бухгалтерські проводки по взаємовідносинах з ТОВ "АТПС.ТОВ" (ТОВ "ТОВ - ЛОВ"), ТОВ "ТК.ТРЕЙД.СТ" (ТОВ "НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД"), ТОВ "УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА".
Відтак, первинні документи, які складені підприємствами по взаємовідносинам з ТОВ "АЛЬЯНС ЕВОЛЮШН", є неправомірно складеними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення будь-яких господарських операцій між вказаними підприємствами.
Під час перевірки зроблено висновок, що первинні документи, які складені TOB "АТІК.ТОВ" (TOB "ТОВ - ЛОВ"), ТОВ "ТК.ТРЕЙД.СТ" (ТОВ "НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД"), ТОВ "УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА" по взаємовідносинам з ТОВ "АЛЬЯНС ЕВОЛЮШН" є неправомірно складеними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення будь-яких господарських операцій між вказаними підприємствами.
Перевіркою встановлено наявність протермінованої кредиторської заборгованості в сумі 2908159,98 грн. а саме, по взаємовідносинах з ТОВ «БІК ТРЕЙД» у сумі 2908159,98 грн., віднесено до складу податкового кредиту -1184693,33 гривень.
Згідно з даними ІС "Податковий блок" ТОВ "БІК ТРЕЙД" було зареєстровано як платник ПДВ з 01.10.2016 по 29.01.2018, свідоцтво платника ПДВ від 01.10.2016 р. № 200284918 анульовано з причини ліквідація за власним бажанням.
За результатами аналізу даних ІС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ "АЛЬЯНС ЕВОЛЮШН" по взаємовідносинам з ТОВ "БІК ТРЕЙД" був сформований податковий кредит на суму 484693,33 грн.
У бухгалтерському обліку взаємовідносини ТОВ «Альянс Еволюшн» з ТОВ «БІК ТРЕЙД» за 2017 рік відображено наступним чином: Дт 84 Кт 68 у сумі 2423466,67 грн.; Дт 79 Кт 84 у сумі 2423466,67 грн.; Дт 64 Кт 68 у сумі 484693,33 грн.
Станом на 31.03.2018 р. по бухгалтерському рахунку 68 «Розрахунки по іншим операціям» по розрахункам з ТОВ «БІК ТРЕЙД» обліковується кредиторська заборгованість у сумі 2908160 грн.
Таким чином, відповідно до наданих до перевірки регістрів бухгалтерського обліку на дату визнання банкрутом ТОВ "БІК ТРЕЙД" та припинення його як юридичної особи розрахунки з покупцем не проведено.
Станом на 31.03.2018 р. по бухгалтерському рахунку 68 «Розрахунки по іншим операціям» по розрахункам з ТОВ «БІК ТРЕЙД» обліковується кредиторська заборгованість у сумі 2908160 грн.
При цьому, суд зазначає, що у поданому відзиві від 07.05.2019 р., повноважним представником відповідача зазначено, що між ТОВ "ПАЛЕНТО ЛТД", в особі директора ОСОБА_2 , та ТОВ "АЛЬЯНС ЕВОЛЮШН", в особі директора ОСОБА_3 , укладено договір поставки нафтопродуктів від 01.08.2017 №ПЛ-0001/П на загальну суму 7811000 грн., в т.ч. ПДВ 1301833,33 грн.
У бухгалтерському обліку взаємовідносини ТОВ «Альянс Еволюшн» з ТОВ "ПАЛЕНТО ЛТД" за 2017 рік відображено наступним чином: Дт 631 Кт 311 у сумі 7811000 грн. (передплата за бензин).
Станом на 31.03.2018 р. по бухгалтерському рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" по розрахункам з ТОВ "ПАЛЕНТО ЛТД" обліковується дебіторська заборгованість у сумі 7811000 грн.
Станом на момент проведення перевірки перебуває на обліку в ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м.Києві. Стан - 3 «Прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру)», основний вид діяльності _46.90 - «Неспеціалізована оптова торгівля».
За даними ІС «Податкових блок» встановлено відсутність у ТОВ «ПАЛЕНТО ЛТД» основних фондів. ТОВ «ПАЛЕНТО ЛТД» звіт по суми нарахованої плати застрахованих осіб та суми нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за всі періоди діяльності взагалі не подано, проте, згідно з наданою до ДПІ звітністю податкові декларації підписує одна особа, тобто у контролюючих органів наявна інформація про працевлаштування на підприємстві однієї особи.
Водночас, представником відповідача зазначено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області отримано протокол допиту свідка від 06.02.2018, відповідно до якого допитано ОСОБА_2 - директора та засновника ТОВ «ПАЛЕНТО ЛТД», який повідомив про непричетність до діяльності ТОВ "ПАЛЕНТО ПТД".
ПК України у частинах порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН на суму ПДВ 2959363,93 грн. за період: 2017 рік.
На підставі викладеного вище, повноважний представник відповідача просить суд у задоволенні пре`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники як позивача так і відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 03.06.2019 року.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Еволюшн» є юридичною особою, що підтверджується відповідними відомостями, які містяться в матеріалах справи.
Відповідно до ч.2.1 ст.2 статута Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Еволюшн» метою діяльності Товариства є одержання законного прибутку, задоволення суспільних потреб в його продукції, роботах, послугах і реалізація на підставі одержавного прибутку соціальних та економічних інтересів Учасників Товариства.
Предметом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Еволюшн», відповідно до п.2.2 ст. 2 статута останнього є: роздрібна торгівля пальним; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту тощо.
14.06.2018 р. контролюючим органом, на підставі наказу №3289-п, було винесено повідомлення від 14.06.2018 р. №1321, що з 26 червня 2018 р. буде проводитись планова виїзна перевірка ТОВ «Альянс Еволюшн» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби.
28.09.2018 р. на адресу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було направлено службову записку від 28.09.2018 р. №4556/04-36-21-14 «Щодо використання інформації та матеріалів про проведення перевірки».
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали наступні обставини.
Як встановлено під час судового розгляду справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Еволюшн» та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «АТІК.ТОВ» (ТОВ «ТОВ - ЛОВ»), Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК.ТРЕЙД.СТ» (ТОВ «НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД»), Товариством з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ Україна» було укладено відповідні договори.
Так, між ТОВ «Альянс Еволюшн» та ТОВ «ТОВ-ЛОВ» укладено договір №ТЛ-У0001 від 01.01.2017 р. відповідно до умов якого ТОВ «ТОВ-ЛОВ» брало на себе зобов`язання надати ТОВ «Альянс Еволюшн» рекламні послуги, а ТОВ «Альянс Еволюшн» зобов`язувалось прийняти на оплатити ТОВ «ТОВ-ЛОВ» надані послуги.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору №ТЛ-У0001 від 01.01.2017 р. позивачем було надано копії наступних документів, а саме: акт №ТЛ-ОУк-00000001-1 здачі-прийняття робіт надання послуг на суму 555 202,00 грн. в т.ч. ПДВ 92 533,67 грн. (а.с. 167 Т.№1); податкову накладну від 31.01.2017 р. №13 (а.с. 168 Т.№1).
В матеріалах справи містяться відомості, що між ТОВ «Альянс Еволюшн» та ТОВ «НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД» було укладено договір №НТ-У-01 від 01.01.2017 р.
Відповідно до умов зазначеного вище договору №НТ-У-01 від 01.01.2017 р. ТОВ «НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД» зобов`язувалось надати ТОВ «Альянс Еволюшн» за плату маркетингові послуги за напрямками, визначеними в цьому договорі, а ТОВ «Альянс Еволюшн» зобов`язувалось прийняти виконану роботу та оплатити її.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору №НТ-У-01 від 01.01.2017 р. позивачем було надано копії наступних документів, а саме: акт №НТ-ОУк-00000001-1 здачі-прийняття послуг на суму 1 007 2018,00 грн., в т.ч. ПДВ 167 869,67 грн. (а.с.163 Т.№1); податкова накладна від 31.01.2017 р. №20 (а.с. 164 Т.№164); звіт до договору №НТ-У-01 ВІД 01.01.2017 (Т.№2)
Також, суд зазначає, що між ТОВ «Альянс Еволюшн» та ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» був укладений договір №УР-У0016 від 01.05.2017 р. відповідно до умов якого ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» зобов`язувалось надати ТОВ «Альянс Еволюшн» за плату маркетингові послуги за напрямками, визначеними в цьому договорі, а ТОВ «Альянс Еволюшн» зобов`язувалось прийняти виконану роботу та оплатити її.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору №УР-У0016 від 01.05.2017 р. позивачем було надано копії наступних документів, а саме: акт №УР-ОУк-00000001-1 здачі-прийняття робіт надання послуг на суму 4 634 500,00 грн. в т.ч ПДВ 772 416, 67 грн. (а.с. 173 Т.№1); податкова накладна №16 від 31.05.2017 р. (а.с. 173 Т.№1).
В матеріалах справи також містяться відомості, що між ТОВ «ПРОФІ СМАРТ ТРЕЙД» та ТОВ «Альянс Еволюшн» був укладений договір поставки №П17-35 / АЕ від 20.01.2017 р., відповідно до умов якого ТОВ «ПРОФІ СМАРТ ТРЕЙД» зобов`язувалось поставити, а ТОВ «Альянс Еволюшн» прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ) в кількості і за ціною, передбаченими у додатках, які є невід`ємною частиною цього договору.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору, позивачем було надано копії первинних документів, а саме: додаток №1 до договору поставки №П17-35/АЕ від 20 січня 2017 р.; додаток №2 до договору поставки №П17-35/АЕ від 20 січня 2017 р.; додаток №3 до договору поставки № П17-35/АЕ від 20 січня 2017 р.; додаток №3 до договору поставки №П17-35/АЕ від 20 січня 2017 р.; додаток №4 до договору поставки №П17-35/АЕ від 20 січня 2017 р.
При цьому, суд зазначає, що між ТОВ «Астел Кар» та ТОВ «Альянс Еволюшн» укладено договір поставки №П-17-20/АЕ від 20.01.2017 р., відповідно до умов якого ТОВ «Астел Кар» зобов`язувалось поставити, а ТОВ «Альянс Еволюшн» прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ) в кількості і за ціною, передбаченими у додатках, які є невід`ємною частиною цього договору.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору поставки №П-17-20/АЕ від 20.01.2017 р. позивачем було надано копії первинних документів, а саме: додаток №1 до договору поставки №П-17-20/АЕ від 20.01.2017 р.; додаток №2 до договору поставки №П-17-20/АЕ від 20.01.2017 р.; додаток №3 до договору поставки №П-17-20/АЕ від 20.01.2017 р.; додаток №3 до договору поставки №П-17-20/АЕ від 20.01.2017 р. по паливним карткам.
Судом також встановлено, матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Болонья Компані» та ТОВ «Альянс Еволюшн» укладено договір поставки №П17-9/АЕ від 20.01.2017 р., відповідно до умов якого ТОВ «Болонья Компані» зобов`язувалось поставити, а ТОВ «Альянс Еволюшн» прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ) в кількості і за ціною, передбаченими у додатках, які є невід`ємною частиною цього договору.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору поставки №П17-9/АЕ від 20.01.2017 р. позивачем було надано копії первинних документів, а саме: №1 до договору поставки №П17-9/АЕ від 20 січня 2017 р.; додаток №2 до договору поставки №П17-9/АЕ від 20 січня 2017 р.; додаток №3 до договору поставки №П17-9/АЕ від 20 січня 2017 р. по скретч-карткам; додаток №3 до договору поставки №П17-9/АЕ від 20 січня 2017 р. по паливним карткам; додаток №4 до договору поставки №П17-9/АЕ від 20 січня 2017 р.
20.01.2017 р. між ТОВ «ДІСЕТЕРС» та ТОВ «Альянс Еволюшн» було укладено договір поставки від 20.01.2017 р. №П17-14/АЕ, відповідно до умов якого ТОВ «ДІСЕТЕРС» зобов`язувалось поставити, а ТОВ «Альянс Еволюшн» прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ) в кількості і за ціною, передбаченими у додатках, які є невід`ємною частиною даного договору.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору поставки від 20.01.2017 р. №П17-14/АЕ, позивачем було надано копії первинних документів, а саме: додаток №1 до договору поставки №П17-24/АЕ від 20 січня 2019 р.; додаток №2 до договору поставки №П17-24/АЕ від 20 січня 2019 р.; додаток №3 до договору поставки №П17-24/АЕ від 20 січня 2019 р. по паливним карткам; додаток №4 до договору поставки №П17-24/АЕ від 20 січня 2019 р.
20.01.2017 р. між ТОВ «ОПТІМ ГРУП» та ТОВ «Альянс Еволюшн» було укладено договір поставки №П17-30 / АЕ від 20.01.2017 р. відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМ ГРУП» зобов`язувалось поставити, а ТОВ «Альянс Еволюшн» прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ) в кількості і за ціною, передбаченими у додатках, які є невід`ємною частиною цього договору.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору поставки №П17-30 / АЕ від 20.01.2017 р. позивачем було надано копії первинних документів, а саме: додаток №1 до договору поставки №П17-30 / АЕ від 20.01.2017 р.; додаток №2 до договору поставки №П17-30 / АЕ від 20.01.2017 р.; додаток №3 до договору поставки №П17-30 / АЕ від 20.01.2017 р. по скретч-карткам; додаток №3 до договору поставки №П17-30 / АЕ від 20.01.2017 р. по паливним карткам.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «МЕЛОНІ» та ТОВ «Альянс Еволюшн» було укладено договір поставки №П17-7 / АЕ від 20.01.2017 р. відповідно до умов якого ТОВ «МЕЛОНІ» зобов`язувалось поставити, а ТОВ «Альянс Еволюшн» прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (безнизи, дизельне паливо і газ) в кількості та за ціною, передбаченими у додатках, які є невід`ємною частиною даного договору.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору поставки №П17-7 / АЕ від 20.01.2017 р., позивачем було надано копії первинних документів, а саме: додаток №1 до договору поставки №П17-7/АЕ від 20.01.2017 р.; додаток №2 до договору поставки №П17-7/АЕ від 20.01.2017 р.; додаток №3 до договору поставки №П17-7/АЕ від 20.01.2017 р. по скретч-карткам; додаток №3 до договору поставки №П17-7/АЕ від 20.01.2017 р. по паливним карткам; додаток №4 до договору поставки №П17-7/АЕ від 20.01.2017 р.; додаток №4 до договору поставки №П17-7/АЕ від 20.01.2017 р.
В матеріалах справи містяться відомості, що між ТОВ «АСТРА КОРПОРЕЙТ» та ТОВ «Альянс Еволюшн» укладено договір поставки №П17-б / АЕ від 20.01.2017р., відповідно до умов якого ТОВ «АСТРА КОРПОРЕЙТ» зобов`язувалось поставити, а ТОВ «Альянс Еволюшн» прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ) в кількості і за ціною, передбаченими у додатках, які є невід`ємною частиною цього договору.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору поставки №П17-б / АЕ від 20.01.2017р., позивачем було надано копії первинних документів, а саме: додаток №1 до договору поставки №П17-б / АЕ від 20.01.2017 р.; додаток №2 до договору поставки №П17-б / АЕ від 20.01.2017 р.; додаток №3 до договору поставки №П17-б / АЕ від 20.01.2017 р.; додаток №3 до договору поставки №П17-б / АЕ від 20.01.2017 р. по паливним карткам; додаток №4 до договору поставки №П17-б / АЕ від 20.01.2017 р.
Судом також встановлено, що між ТОВ «Альянс Еволюшн» та ПрАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХАРЧОВИХ КОНЦЕНТРАЦІЙ» укладено договір поставки №39 від 27.01.2017 р., відповідно до умов якого ТОВ «Альянс Еволюшн» приймало на себе зобов`язання передати ПрАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХАРЧОВИХ КОНЦЕНТРАТІВ» у власність товар, а ПрАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХАРЧОВИХ КОНЦЕНТРАТІВ» зобов`язувався сплатити і прийняти вказаний товар.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору поставки №39 від 27.01.2017 р., позивачем було надано копії первинних документів, а саме: додаток №1 до договору поставки №39 від 27.01.2017 р.
Також, між ТОВ «Альянс Еволюшн» та ТОВ «АВІКО» укладено договір поставки №36 від 27.01.2017 р., відповідно до умов якого ТОВ «Альянс Еволюшн» приймало на себе зобов`язання передати ТОВ «АВІКО» у власність товари, а ТОВ «АВІКО» зобов`язувалось сплатити і прийняти вказаний товар.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору поставки №36 від 27.01.2017 р., позивачем було надано копії первинних документів, а саме: додаток №1 до договору поставки №36 від 27.01.2017 р.; додаткова угода до договору поставки №96 від 27.01.2017 р.
В матеріалах справи містяться відомості, що між ТОВ «Альянс Еволюшн» та ТОВ «АКІМ» укладено договір поставки №42 від 30.01.2017 р., відповідно до умов якого ТОВ «Альянс Еволюшн» приймало на себе зобов`язання передати ТОВ «АКІМ» у власність товари, а ТОВ «АКІМ» зобов`язувалось сплатити і прийняти вказаний товар.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору поставки №42 від 30.01.2017 р., позивачем було надано копії первинних документів, а саме: додаток №1 до договору поставки №42 від 30.01.2016 р.
Водночас суд зазначає, що між ТОВ «Альянс Еволюшн» та ТОВ «СЕЛФМУР» укладено договір поставки №24 від 20.01.2017 р., відповідно до умов якого «Альянс Еволюшн» приймало на себе зобов`язання передати ТОВ «СЕЛФМУР» у власність товари, а ТОВ «СЕЛФМУР» зобов`язувалось сплатити і прийняти вказаний товар.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору поставки №24 від 20.01.2017 р., позивачем було надано копії первинних документів, а саме: додаток №1 до договору поставки №24 від 26.01.2017 р.
Суд зазначає, що позивачем було надано копію договору поставки від 26.01.2017 р. №29, укладеного між ТОВ «Альянс Еволюшн» та ТОВ ВКП «РУСЛАН І КО» відповідно до умов якого ТОВ «Альянс Еволюшн» приймало на себе зобов`язання передати ТОВ ВКП «РУСЛАН І КО» у власність товари, а ТОВ ВКП «РУСЛАН І КО» зобов`язувалось сплатити і прийняти вказаний товар.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору поставки №24 від 20.01.2017 р., позивачем було надано копії первинних документів, а саме: додаток №1 до договору поставки №29 від 26.01.2017 р.
Також позивачем було надано копію ліцензійного договору №Л17-48 / АЕ на дачу дозволу на використання знаку для товарів та послуг від 24.01.2017 р., укладеного між ТОВ «СОРЕЛЛА ОІЛ» та ТОВ «Альянс Еволюшн».
В підтвердження умов виконання Ліцензійного договору №Л17-48 / АЕ від 24.01.2017 р. позивачем було надано копії первинних документів, а саме: додаткова угода №1 від 24.01.2017 р. до Ліцензійного договору №Л17-48 / АЕ на дачу дозволу на використання знака для товарів та послуг від 24.01.2017 р. від 24.01.2017 р.; додаткова угода №2 від 01.02.2017 р. до Ліцензійного договору №Л17-48 / АЕ від 24.01.2017 р.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, тощо.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до ст.21 ПК України визначені обов`язки контролюючих органів, серед яких обов`язок дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати поршень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Статтею 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Пункт 37.3 статті 37 Податкового кодексу України визначає, що підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п.55.1. ст.55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою.
Контролюючими органами вищого рівня є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, - для контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць (п.55.2 ст.55 ПК України).
Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст.56 ПК України, п. 56.1 якої визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст.56 ПК України).
Згідно з п. 56.18. ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій.
Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним контролюючим органом.
Відповідно до норм ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3. ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При цьому, великий платник податків зобов`язаний також надати в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб копії документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються ним в електронній формі), не пізніше робочого дня, наступного за днем початку документальної виїзної планової, позапланової перевірки, документальної невиїзної перевірки.
Для платників податків, які відповідно до цього пункту зобов`язані надавати інформацію в електронній формі, загальний формат та порядок подачі такої інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У разі невстановлення електронного формату та порядку надання такої інформації платник податків звільняється від обов`язку подання її в електронній формі.
Для проведення електронної перевірки платник податків забезпечує подання до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб документів, які відповідно до цього Кодексу пов`язані з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються таким платником податків в електронній формі та зберігаються на машинних носіях інформації). Загальний формат та порядок подання такої інформації встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Відповідно до п.85.8 ст.85 ПК України, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).
Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Відповідно до п.п.139.2.1 п.139.2 ПК України, фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму витрат від списання дебіторської заборгованості понад суму резерву сумнівних боргів.
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.
Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.
Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.
Відповідно до п.231.1 ст.231 ПК України, Платник податку при ввезенні на митну територію України пального або спирту етилового, з якого сплачено акцизний податок, або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу, або реалізації пального або спирту етилового зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального або спирту етилового та зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.
Платник податку зобов`язаний скласти акцизну накладну на обсяги пального або спирту етилового, використаного для власного споживання; реалізованого та/або використаного для виробництва непідакцизної продукції на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; втраченого у межах та/або понад встановлені норми втрат; зіпсованого, знищеного, в тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування у процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального або спирту етилового, а також при здійсненні операцій, які не підлягають оподаткуванню або звільняються від оподаткування.
Виробник пального, а також особа, яка здійснює розлив пального у споживчу тару ємністю до 5 літрів (включно), зобов`язані скласти акцизну накладну на обсяги такого пального.
Виробник спирту етилового, що здійснює розлив спирту етилового, який використовується як лікарський засіб, у флакони з медичного скла об`ємом не більше 100 кубічних сантиметрів, зобов`язаний скласти акцизну накладну на обсяги такого спирту етилового.
В акцизній накладній зазначаються в окремих полях такі обов`язкові реквізити:
а) порядковий номер акцизної накладної з номером примірника;
б) дата складання акцизної накладної;
в) повна або скорочена назва юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник акцизного податку, - особи, яка реалізує пальне або спирт етиловий;
г) код ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) особи, яка реалізує пальне або спирт етиловий, та суб`єкта господарювання - отримувача пального або спирту етилового;
ґ) повна або скорочена назва юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - суб`єкта господарювання - отримувача пального або спирту етилового;
д) код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД;
е) опис пального або спирту етилового;
є) обсяг пального в літрах, приведених до температури 15° C, або обсяг спирту етилового в декалітрах 100-відсоткового спирту, приведених до температури 20° C;
ж) уніфікований номер акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, з якого реалізовано пальне або спирт етиловий;
з) уніфікований номер акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, на який отримане пальне;
и) номер реєстрації транспортного засобу в уповноважених органах відповідної держави та тип і ємність транспортного засобу - акцизного складу пересувного;
і) ознака напряму використання та умов оподаткування пального або спирту етилового;
ї) ознака щодо реалізації пального з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним;
й) ознака щодо ввезення пального або спирту етилового на митну територію України;
к) ознака щодо реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу до іншого акцизного складу з використанням акцизного складу пересувного, у разі якщо до реалізації пального або спирту етилового такий інший акцизний склад уже відомий;
л) ознака щодо реалізації пального на умовах, визначених пунктом 229.8 статті 229 цього Кодексу, із зазначенням реквізитів податкового векселя, суб`єктів господарювання, які здійснюють авіапаливозабезпечення згідно з чинним сертифікатом на відповідність вимогам авіаційних правил України на здійснення наземного обслуговування, або суб`єктів літакобудування, або замовників, які здійснили закупівлю для забезпечення потреб держави або територіальної громади відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", або підприємств, установ та організацій системи державного резерву;
м) адреса місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання - не платник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.
При реалізації пального через паливороздавальну або оливороздавальну колонку з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, обов`язкові реквізити акцизної накладної, що ідентифікують отримувача пального, визначені підпунктами "г" та "ґ" цього пункту:
можуть не заповнюватися виключно при реалізації пального не суб`єкту господарювання;
обов`язково заповнюються при реалізації пального суб`єкту господарювання із зазначенням даних, що ідентифікують такого суб`єкта господарювання.
При реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу до іншого акцизного складу з використанням акцизного складу пересувного, у разі якщо до реалізації пального або спирту етилового такий інший акцизний склад уже відомий, складається одна акцизна накладна на реалізацію пального з акцизного складу на такий інший акцизний склад із зазначенням у такій акцизній накладній ідентифікаційних даних такого акцизного складу пересувного.
Відповідно до п.231.5 ст.231 ПК України, при реалізації пального або спирту етилового особа, яка реалізує пальне або спирт етиловий, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального або спирту етилового. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального або спирту етилового, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального або спирту етилового суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.
Відповідно до п.231.6 ст.231 ПК України, Реєстрація в Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється:
акцизних накладних, складених при реалізації пального з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, - не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання;
першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу - у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу;
першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного до іншого акцизного складу пересувного - у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного;
першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного до акцизного складу - після фактичного отримання пального або спирту етилового на акцизний склад, але не пізніше трьох календарних днів, наступних за датою складання акцизної накладної;
першого примірника акцизної накладної при ввезенні пального або спирту етилового на митну територію України - не пізніше дня, наступного за днем оформлення належним чином митної декларації;
другого примірника акцизної накладної - після фактичного отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний, але не пізніше трьох календарних днів, наступних за днем отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний розпорядником акцизного складу/акцизного складу пересувного - отримувачем пального або спирту етилового; розрахунку коригування - не пізніше трьох календарних днів, наступних за датою його складання.
Підтвердженням особі, яка реалізує пальне або спирт етиловий, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання акцизної накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, отримувач пального або спирту етилового надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру акцизних накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію акцизної накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та акцизну накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі акцизна накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних та отриманими отримувачем пального або спирту етилового.
З метою отримання особою, яка реалізує пальне або спирт етиловий, зареєстрованого в Єдиному реєстрі акцизних накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних отримувачем пального або спирту етилового, така особа, яка реалізує пальне або спирт етиловий, надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру акцизних накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі акцизних накладних та отриманим особою, яка реалізує пальне або спирт етиловий.
Датою та часом надання акцизної накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані акцизні накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 231.1 цієї статті, протягом операційного дня отримувачу пального або спирту етилового/особі, яка реалізує пальне або спирт етиловий, надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, такі акцизна накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних.
Підтвердження надання другого примірника акцизної накладної отримувачу пального або спирту етилового, реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних та отримання з Єдиного реєстру акцизних накладних другого примірника акцизної накладної здійснюється за правилами, передбаченими цим розділом для підтвердження надання, реєстрації та отримання з Єдиного реєстру акцизних накладних розрахунків коригування, які реєструються отримувачами пального або спирту етилового.
Отримувач пального або спирту етилового має право звіряти дані отриманої акцизної накладної на відповідність з даними Єдиного реєстру акцизних накладних.
Платник податку має право зареєструвати акцизну накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в якій загальний обсяг реалізованого пального або спирту етилового не перевищує обсяг, обчислений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу.
Якщо обсяг, визначений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу, є меншим за обсяг пального або спирту етилового в акцизній накладній та/або розрахунку коригування, які платник податку повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних, платник податку зобов`язаний перерахувати до бюджету суму коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального або спирту етилового, самостійно розрахованого за ставками, передбаченими підпунктами 215.3.1 або 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, та зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
У разі виявлення технічної помилки у програмному забезпеченні або програмних складових, програмно-апаратному устаткуванні, каналах зв`язку, функціонуванні електронного цифрового підпису, що унеможливлює реєстрацію акцизних накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний невідкладно розмістити на своєму офіційному веб-сайті повідомлення про виявлення такої технічної помилки із зазначенням дати та часу її початку, вжити всіх необхідних заходів для відновлення реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, за результатами яких розмістити на своєму офіційному веб-сайті повідомлення про усунення технічної помилки із зазначенням дати та часу її завершення.
У період існування технічної помилки, у разі неможливості зареєструвати акцизну накладну в Єдиному реєстрі акцизних накладних, дозволяється переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами за наявності товарно-транспортної накладної, яка повинна містити інформацію з відповідної акцизної накладної.
Платник податку зобов`язаний протягом трьох календарних днів з дня відновлення реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних зареєструвати всі акцизні накладні/розрахунки коригування, граничний термін реєстрації яких припадає на період існування технічної помилки.
Штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію акцизних накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на період існування технічної помилки, не застосовуються.
Відповідно до пп.141.4.2 п.141.1 ст.141 ПК України, резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.
Відповідно до п.176.2.б ст.176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.
Відповідно до ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складенів електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього днякожного місяця. Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку. Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період
реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших
учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами. Обов`язковим є складання реєстру
документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством. Вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві та відзиві до неї, так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, судом при розгляді зазначеної справи були дослідженні оригінали та долучені до матеріалів справи копії зазначених вище первинних документів бухгалтерського обліку, які підтверджують дійсність та товарність господарських операцій позивача із зазначеними вище контрагентами, а саме: ТОВ «АТІК.ТОВ» (ТОВ «ТОВ-ЛОВ»), ТОВ «ТК.ТРЕЙД.СТ» (ТОВ «НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД», ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА».
Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що доводи представника контролюючого органу щодо встановлення під час проведення перевірки відсутності у контрагентів позивача обов`язкових реквізитів як: зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади та ПІБ, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, що вказує на неправомірно складені первинні документи, інформація з яких перенесена до облікових регістрів всупереч нормам чинного законодавства України спростовується наступним.
Вимоги до змісту первинного облікового документу встановлені ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно з якою такий документ повинен містити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Суд зазначає, що позивачем в підтвердження виконання умов укладених з ТОВ «АТІК.ТОВ» (ТОВ «ОВ-ЛОВ»), ТОВ «ТК.ТРЕЙД.СТ» (ТОВ «НЬЮ ЄВРО ТРЕЙД», ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» договорів було надано копії первинних документів, а саме: акт №ТЛ-ОУк-00000001-1 здачі-прийняття робіт надання послуг на суму 555 202,00 грн. в т.ч. ПДВ 92 533,67 грн. (а.с. 167 Т.№1); податкову накладну від 31.01.2017 р. №13 (а.с. 168 Т.№1); акт №НТ-ОУк-00000001-1 здачі-прийняття послуг на суму 1 007 2018,00 грн., в т.ч. ПДВ 167 869,67 грн. (а.с.163 Т.№1); податкова накладна від 31.01.2017 р. №20 (а.с. 164 Т.№164); звіт до договору №НТ-У-01 ВІД 01.01.2017 (Т.№2); акт №УР-ОУк-00000001-1 здачі-прийняття робіт надання послуг на суму 4 634 500,00 грн. в т.ч ПДВ 772 416, 67 грн. (а.с. 173 Т.№1); податкова накладна №16 від 31.05.2017 р. (а.с. 173 Т.№1), що підтверджують дійсність та товарність виконаних робіт.
Щодо посилань контролюючого органу на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.06.2018 р. у справі №243/2659/18 (провадження №1-кп/243/473/2018), суд зазначає наступне.
Так, з тексту вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.06.2018 р. у справі №243/2659/18 (провадження №1-кп/243/473/2018), копія якого долучена до матеріалів справи, судом встановлено наступне.
Зазначеним вироком було затверджено угоду від 30 березня 2018 року про визнання винуватості укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби
27, ч. 1 ст. 205 КК України.
Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. в дохід держави.
Запобіжний захід ОСОБА_1 не обирався.
Відповідно до тексту наведеного вище вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.06.2018 р. у справі №243/2659/18 (провадження №1-кп/243/473/2018), копія якого міститься в матеріалах справи, та яким директора ТОВ «Універсал компані Україна» визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, не встановлено жодних обставин, які б свідчили про здійснення господарських операцій саме з позивачем - ТОВ «Альянс Еволюшн».
Відтак, зазначені вище доводи відповідача носять загальний характер, без наведення інформації та надання доказів у відповідності до ст.ст. 73, 74 КАС України, які б засвідчили конкретні обставини «фіктивності» господарської операції ТОВ «Універсал компані Україна» з ТОВ «Альянс Еволюшн», а тому не можуть спростовувати фактичне здійснення господарських операцій з боку позивача.
Так, відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
При цьому, будь-якої інформації щодо набрання законної сили наведеним вище вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.06.2018 р. у справі №243/2659/18 (провадження №1-кп/243/473/2018), відповідачем до суду надано не було.
Аналогічних висновків дійшов суд і щодо зазначенння контролюючим органом про «наявність у останнього протоколу допиту свідка від 06.02.2018 р., відповідно до якого допитано ОСОБА_2 - директора та засновника ТОВ «ПАЛЕНТО ЛТД», який повідомив про непричетність до діяльності ТОВ «ПАЛЕНТОЛТД».
Безпосередньо в судовому засіданні, представником відповідача було зазначено про «допит невстановленими особами невстановленої особи», що ставить під сумнів як законність способу отримання такої інформації, так і нівелює її доказове значення.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість висновків відповідача, зазначених в акті перевірки від 15.02.2018 р. №8792/04-36-14-21/38754652, хибність зайнятої ним позиції та невідповідність її чинному законодавству України.
Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №813/1497/17 (адміністративне провадження №К/9901/3819/17), в якій зазначається, що для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог законодавства України. Так, господарські операції позивача з зазначеними вище контрагентами здійснювались в межах господарської діяльності, є реальними та підтверджуються необхідними документами. При цьому, зазначено, шо податкова інформація по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Крім того, правова позиція Верховного Суду викладена, в постанові Верховного Суду від 03.04.2018 р. у справі №804/1963/17 (адміністративне провадження №К/9901/3418/17) полягає в наступному.
Посилання податкового органу на те, що контрагенти особисто не є виробниками товару (продукції), не доведення дотримання ними Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, за умови, що податковий кредит за результатами придбання послуг перевезення податковим органом взагалі не перевірявся, недотримання особливостей постачання та приймання товару, є неприйнятним, оскільки до умов формування податкового кредиту безпосереднього відношення не мають. Акт перевірки, як основний доказ податкових правопорушень не утримує в собі повного дослідження господарських операцій в частині отримання Товариством, оприбуткування ним товару (продукції), списання її у виробництво, використання у господарській діяльності. Натомість акт перевірки наповнений правовими нормами, які на думку Суду потребують застосування, а не наведення їх тексту. Відтак, актом перевірки не встановлені податкові правопорушення, внаслідок неповноти їх дослідження.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В судовому засіданні представник контролюючого органу не надав суду жодних пояснень з посиланням на чинне законодавство України, які б передбачали наявність повноважень контролюючого органу на встановлення факту нікчемності (фіктивності) правочинів або визнання їх такими, що не відповідають закону.
Натомість, позивачем з урахуванням належних письмових доказів в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, як доданих до позовної заяви, так і наданих в судовому засіданні та долучених до матеріалів справи, детально наведених вище, спростовані доводи відповідача відповідно до наданих як пояснень, так і відзиву останнім в порядку ст.77 КАС України.
Судом встановлено, що ТОВ «Альянс Еволюшн» дійсно порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних у розмірі 339 599,03 грн., у відповідності до п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України за 2017 р., що відображено на стр.66-69 (Т.№1).
Так, реєстрація податкових накладних, перелік яких міститься на стр.66-69 Т.№1, відбулась у відповідності до п.201.10 ст.201 ПК України з порушенням граничних строків реєстрації останніх максимально на 326 днів, та мінімально на 1 день.
Так, відповідно до диспозиції ст.201 ПК України, чітко врегульований як порядок складання, так і порядок реєстрації податкових накладних, а також розрахунків коригування зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, з самого визначення «розрахунків коригування зереєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних», наведеного у ст.201 ПК України чітко вбачається, що під реєстрацією розрахунків коригування податкових накладних мається на увазі саме реєстрація розрахунків коригування зереєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Еволюшн" з оплати судового збору у розмірі 12 806,67 грн. (дванадцять тисяч вісімсот шість грн., 67 коп.). пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 12 червня 2019 року, відповідно до вимог ч.3 ст.243 КАС України.

Суддя Є.О. Жукова