Справа № 200/7358/19-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2019 р. Справа№200/7358/19-а
Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Дмитрієв В.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про вирішення питання щодо судових витрат по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року вирішено адміністративний позов задовольнити повністю. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 10 травня 2019 року №Ф-190088-45 в сумі 21030,90 грн.

11 липня 2019 року представник позивача надав заяву про вирішення питання щодо розподілу судових витрат після ухвалення судового рішення, яка призначена до розгляду на 30 липня 2019 року.

Сторони явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача заперечував щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки вважає їх необґрунтованими.

Згідно ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив заяву про розподіл судових витрат розглянути у письмовому провадженні.

Так, відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями частини 2 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст.134 КАС України).

Частинами 4, 5, 6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судовими витратами є лише оплата тих послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у ст.ст. 4, 13, 14, 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як убачається з матеріалів справи, судові витрати складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.

Так, позивачем при поданні адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією від 6 червня 2019 року № 0.0..1 (а.с.3).

Також, з матеріалів справи убачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Трофімчуком В.В. 23 квітня 2019 року укладено договір про надання правової допомоги №16. Згідно детального опису на професійну правничу допомогу (у справі №200/7358/19-а) вартість послуг складає 5015 грн., що включає: складання та спрямування позовної заяви - 3000 грн.; складання та спрямування відповіді на відзив - 1515 грн. участь у судовому засіданні - 500грн.

Слід зазначити, що згідно тарифу вартості юридичних послуг до Договору №16 від 23 квітня 2019 року, вартість складання проекту відповіді на відзив складає 1500 грн., при цьому в детальному опису витрат на правничу допомогу визначено - 1515 грн. Крім того, представником позивача до витрат на правничу допомогу включено участь у судовому засіданні - 500 грн., в той час, 11 липня 2019 року Трофимчук В.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та у судове засідання не з`явився. Відповідно до квитанції прибуткового касового ордера №04 від 8 липня 2019 року адвокатом Трофімчуком В.В. прийнято від ОСОБА_1 5015 грн. (а.с.38).

Суд зазначає, що в разі проведення готівкових розрахунків між адвокатом та клієнтом, рух коштів повинен бути відображений в Книзі обліку доходів та витрат, проте доказів ведення такої Книги представником позивача надано не було.

Разом з тим, суд ураховує, що представником позивача за договором виконано роботу з надання правової допомоги: підготовку та направлення позовної заяви та відповіді на відзив, але суд вважає, що розмір суми витрат на правничу допомогу є не співмірним із складністю цієї справи.

Ураховуючи викладене вище, суд вважає спів мірною у цій справі компенсацією вартості витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн.

Таким чином, суд приходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області на користь позивача судового збору в сумі 768, 40 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 2500 грн., що у загальному розмірі складає 3268,40 грн.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 252, 256, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114; ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 3268,40 грн.

Додаткове судове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Додаткове судове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв