Справа № 120/1862/19-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 липня 2019 р. Справа № 120/1862/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_1 ) до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовом звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_1 ) до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, дій Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не врахування ОСОБА_1 стажу роботи, для призначення пенсії за віком. Тому, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 13.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін).

04.07.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні та зазначив, що 29.01.2019 року на розгляд до управління звернувся із заявою гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в с АДРЕСА_2 Брицьке, щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058. При розгляді заяви позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком, в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу для призначення пенсії, а саме не менш як 25 років. Згідно наданих документів, а саме копії трудової книжки, копії військового квитка страховий стаж складає 15 років 01 місяців 25 днів, що підтверджується загальним розрахунком стажу для призначення пенсії за віком. До стажу роботи не враховано періоди роботи в колгоспі імені Ульянова с. Брицьке Липовецького району з 1982 року (частково) по 1983, 1985 році, з 1991 по 2005 рік, оскільки в архівній довідці від 04.08.2019 року №09/01-17видана КП «Районний трудовий архів» зазначено, що в колгоспі ім. Ульянова працював ОСОБА_2 ( без зазначення по батькові).

Дослідивши усі обставини справи, суд встановив наступне.

29.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком, у відповідності до положень ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте, листом №142/09-44/02-3 від 31.01.2019 року Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивачу, у зв`язку із відсутністю необхідної кількості страхового стажу.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 7 Закону №1788-XII, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Статтею 12 Закону №1788-XII встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно з п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1-2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Порядок ведення трудових книжок працівників регулює Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена наказом Міністерства праці № 58 від 29.07.1993.

Відповідно до п.2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_1 .

Згідно записів, які містяться у трудовій книжці за № НОМЕР_2 , судом встановлено, що 01.01.1976 року ОСОБА_1 прийнятий в члени колгоспу імені Петровського с. Вербівка Липовецького району Вінницької області (рішення правління к-пу Протокол №1 від 01.01.1976 року).

18.03.1989 року ОСОБА_1 звільнено з членів колгоспу імені Петровського с.Вербівка Липовецького району Вінницької області (рішення правління к-пу Протокол №3 від 16.03.1989 року).

15.11.1989 року ОСОБА_1 прийнятий в члени колгоспу імені Ульянова с. Брицьке Липовецького району Вінницької області (рішення правління к-пу Протокол №11 від 15.11.1989 року).

06.06.1992 року колгосп імені Ульянова с. Брицьке реорганізовано в КСП «Промінь».

18.02.2000 року КСП «Промінь» реорганізовано в СВК «Промінь» с.Брицьке Липовецького району Вінницької області (рішення загальних зборів від 18.02.2000 року Протокол №1).

27.03.2000 року ОСОБА_1 звільнений з членів СВК «Промінь» (Рішення загальних зборів від 27.03.2000 року Протокол №1).

06.04.2000 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу в СФГ «Астрея» (Розпорядження від 06.04.2000 року).

30.10.2000 року ОСОБА_1 звільнений з роботи в СФГ «Астрея» (Розпорядження від 6.04.2000 року).

28.01.2001 року ОСОБА_1 прийнятий в члени СВК «Промінь» с.Брицьке Липовецького району вінницької області (Протокол №1 від 28.01.2001 року).

13.12.2003 року ОСОБА_1 звільнений із СВК «Промінь» (Протокол №13 від 03.12.2003 року).

01.05.2004 року ОСОБА_1 переведений з СВК «Промінь» с.Брицьке Липовецького району Вінницької області у ПСП «Фортуна» с. Брицьке Липовецького району Вінницької області (Наказ №1).

18.10.2007 року ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням із ПСП «Фортуна» с.Брицьке (Наказ №64 а від 18.10.2017 року).

Суд звертає увагу відповідача на те, що записи про прийняття на роботу позивача та звільнення посвідчено печаткою підприємства та підписами відповідальних осіб.

Крім того, судом досліджено архівну довідку комунального підприємства «Районний трудовий архів» Липовецького району Вінницької області, яка міститься в матеріалах справи. У даній довідці зазначено, що згідно книг обліку трудового стажу і заробітку колгоспника, колгоспу ім. Ульянова с. Брицьке Липовецького району, ОСОБА_2 (без по батькові) працював з 1982 року по 1983 рік, у 1985 році, з 1991 рік по 2005 рік.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що наявні в матеріалах справи документи в повній мірі підтверджують факт роботи ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до періоду роботи позивача періоди з 1982 року по 1983 рік, у 1985 році, з 1991 рік по 2005 рік, що дає право на призначення пенсії за віком.

Відтак, відмова Іллінецького ОУПФУ у Вінницькій області, викладена у листі №142/09-44/02-3 від 31.01.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню..

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завдання судочинства досягаються шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одночасно, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція у спорі, що розглядається, викладена в постановах Верховного Суду України від 16.09.2015 року по справі № 21-1465а15 та від 20.02.2016 року по справі № 804/14800/14.

Відповідно до повноважень суду при вирішенні справ, передбачених частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суду слід приймати рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

А тому, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити їх шляхом:

зобов`язання Іллінецького ОУПФУ у Вінницькій області зарахувати до стажу роботи позивача для призначення пенсії за віком періоди його роботи з 1982 року по 1983 рік, у 1985 році, з 1991 рік по 2005 рік та призначити пенсію за віком.

Щодо моменту з якого необхідно призначити пенсію позивачу, суд зазначає таке.

Згідно вимог частини першої статті 45 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, позивач набув право на пенсію з дня досягнення ним 60 річного віку, а саме 17.11.2018 року. Із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 звернувся до Іллінецького ОУПФУ у Вінницькій області 29.01.2019 року, не пропустивши трьохмісячний строк звернення.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до Іллінецького ОУПФУ у Вінницькій області у межах трьохмісячного строку звернення, то і пенсія позивачу має бути призначена з 18.11.2018 року, як просить позивач у позовній заяві.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати відмову Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яка викладена у листі №142/09-44/02-3 від 31.01.2019 року.

Зобов`язати Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_1 ) для призначення пенсії за віком періоди його роботи з 1982 року по 1983 рік, у 1985 році, з 1991 рік по 2005 рік .

Зобов`язати Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_1 ) з 18.11.2018 року пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036) сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_1 ).

Відповідач - Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036).

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна