Справа № 823/1543/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1543/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ганечко О.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію з 01.10.2017, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на перерахунок пенсії в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, однак відповідач не виконує вимог указаного Закону та протиправно відмовляє у перерахунку пенсії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково, визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області провести з 26 березня 2018 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ст.59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задоволено. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Позивачем 30 травня 2019 року подано заяву в порядку ст. 361 КАС України про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

30 травня 2019 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року, в якій заявник просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Заява вмотивована тим, що Рішенням Конституційного Суду України (другий сенат) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч.3 ст.59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 25 квітня 2019 року №1-р (ІІ)/2019 справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення дійсної строкової служби, яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи на предмет наявності обставин, які можна вважати виключними відповідно до ст. 361 КАС України, вивчивши доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, колегія суддів дійшла наступного.

Стаття 245 КАС України передбачає, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Наявність цієї умови для визнання обставини виключною є обов`язковою.

З огляду на викладене судова колегія зазначає, що обставини, на які посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення за правилами Глави 3 КАС України, є виключними в розумінні цього кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25.11.1986 року по 08.01.1987 року позивач був призваний на збори у складі військової частини № 53893 та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 25 листопада 1986 року по 08 січня 1987 року, що підтверджується копіями довідок Центрального архіву Міністерства оборони України від 29 травня 1997 року №51/1/2861 та військової частини НОМЕР_1 .

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1 та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 та вкладкою до посвідчення № НОМЕР_3 .

Згідно з висновком обласної спеціальної ВКК Черкаської обласної лікарні від 03 липня 1995 року №2500, захворювання позивача пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до копії довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААА №250834 позивачу з 07 жовтня 2010 року встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У березні 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.3 ст. 54 Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом від 06 квітня 2018 року № 34/С-10, відповідач відмовив у такому перерахунку.

Відмова вмотивована тим, що оскільки участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відбувалась не під час проходження строкової військової служби, а тому права на проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 не має.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я регламентовано Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 р. № 796-XII (надалі за текстом - Закон №796-XII).

Частиною 3 статті 59 Закону №796-XII, у редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 05 жовтня 2006 року № 231-V, було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, частиною третьою статті 59 Закону №796-XII було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення дійсної строкової, яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

словосполучення дійсної строкової, що міститься в положеннях частини третьої ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ст.91 Закону України Про Конституційний Суд України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з урахуванням рішення Конституційного Суду України у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19 (№1-р(II)/2019), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі змінами, колегія суддів дійшла висновку, що позивач отримав право на перерахунок пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, з 25 квітня 2019 року.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що станом на день звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії останній діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому позовна вимога в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами підлягає частковому задоволенню, шляхом скасування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року та ухвалення нової постанови, про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325, 328, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року задовольнити частково.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року скасувати.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 25 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Костюк Л.О.

Суддя Ганечко О.М.