Справа № 440/1869/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1869/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисака С.В.,

представника позивача - адвоката Кузьменка В.О.,

представника відповідача за довіреністю - Федчун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1869/19 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2019 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі - відповідач) , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 28.03.2019 №ПЛ3734/157/АП/ПТ/ТД-ДФ, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125 190,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник вказує на те, що постанова про накладення штрафу за допущення працівника до роботи без укладення трудового договору винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки прийнята без з`ясування всіх обставин. Присутня у магазині "Левада" на час проведення інспекційного відвідування ОСОБА_2 функції продавця не виконувала, матеріальної винагороди не отримувала, перебувала в магазині лише очікуючи на ОСОБА_1 , яка від`їхала для оформлення трудового договору. В цей же день 14.03.2019 був укладений трудовий договір про працевлаштування ОСОБА_2 з 15.03.2019, про що надіслано повідомлення до територіального органу ДФС.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У відзиві на позов від 18.06.2019 відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, зафіксовані в акті інспекційного відвідування, відповідно до яких встановлено факт допуску позивачем працівника ОСОБА_2 до роботи без належного оформлення трудових відносин, чим порушено приписи абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України (а.с. 27-29).

18.06.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про призупинення виконання постанови Управління Держпраці у Полтавській області від 28.03.2019 №ПЛ3734/157/АП/ПТ/ТД-ФС у зв`язку з її судовим оскарженням, яку суд розцінив як забезпечення позову.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 вищенаведене клопотання позивача повернуто заявнику без розгляду (а.с. 68).

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні з підстав наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Суд з`ясував, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець 17.05.2011, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис за № 2 002201.

На підставі аналізу "Паспорту неформальної зайнятості населення Полтавської області" та ст. 16 Конвенції Міжнародної організації праці у промисловості і торгівлі №71 1947 року, наказом начальника Управління Держпраці у Полтавській області від 12.03.2019 №64П наказано головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів І. Карпенко провести захід державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю, зокрема, у діяльності ФОП ОСОБА_1 (а.с. 33).

На підставі направлення на проведення заходу державного контролю від 14.03.2019 №522 (а.с. 34) у період з 14.03.2019 по 15.03.2019 інспектором праці Карпенко І.А. було здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 в магазині "Левада" на предмет додержання нею вимог законодавства про працю, за результатами якого складений акт інспекційного відвідування від 15.03.2019 №ПЛ 3734/157/АВ (а.с. 35-39).

Направлення на проведення перевірки суб`єкта господарювання було вручено позивачу 14.03.2019, про що свідчить особистий підпис в направленні (а.с. 34 зворот).

14.03.2019 в ході проведення інспекційного відвідування було виявлено, що в магазині "Левада" роботу продавців виконують ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 .

Як зазначено в акті інспекційного відвідування, громадянка ОСОБА_2 , яка виконувала обов`язки продавця, а саме - здійснювала продаж товару, у своєму письмовому поясненні від 14.03.2019 зазначила, що "проходить стажування у ФОП ОСОБА_1 з подальшим працевлаштуванням в магазині "Левада"". На момент проведення інспекційного відвідування 14.03.2019 о 10:55 год підтверджуючі документи про прийняття на роботу гр. ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_1 не надані.

В ході проведення подальшого інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 надано трудовий договір від 06.03.2017 про прийняття на роботу працівника ОСОБА_3 з 06.03.2017. В ході подальшого інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 15.03.2019 надані трудовий договір від 14.03.2019, укладений між нею та працівником ОСОБА_2 , наказ №5 від 14.03.2019 "Про прийняття на роботу" на посаду продавця продовольчих товарів працівника ОСОБА_2 з 15.03.2019, "Повідомлення про прийняття працівника на роботу" надіслане до Гадяцького управління Лохвицької ДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та квитанція №2 від 14.03.2019 (о 12:34:47 год) за реєстраційним номером 16815289.

Враховуючи той лише факт, що на момент проведення інспекційного відвідування вищевказані документи інспектору надані не були, відповідач дійшов висновку про те, що працівник ОСОБА_2 була допущена до роботи ФОП ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин.

Рішенням від 18.03.2019 Управлінням Держпраці у Полтавській області №ПЛ3734/157/АВ/П/ПТ/ТД розгляд справи про накладення штрафу відповідно до ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю призначено на 28.03.2019 в Управлінні Держпраці у Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Пушкіна, 119 (а.с. 48).

Дане рішення направлено ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням 18.03.2019 та вручено останній, про що свідчить підпис (а.с. 50).

За результатами розгляду справи про накладення штрафу Управлінням Держпраці у Полтавській області 28.03.2019 винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ3734/157/АВ/П//ПТ/ТД-ФС, якою за порушення вимог частини третьої статті 24 КЗпП України на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125 190,00 грн (а.с. 52).

Позивач не погодилася із вказаною постановою та оскаржила її до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р "Питання Державної служби з питань праці" на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (надалі - Положення).

Відповідно до пункту 1 вказаного Положення Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

В цьому випадку Управління Держпраці у Полтавській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та має права на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю, у тому числі щодо оформлення трудових відносин.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 295 від 26.04.2017, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Порядок №295).

Відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені в пункті 5 Порядку №295, відповідно до якого інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Пунктом 19 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 (надалі - Порядок № 509), штрафи накладаються головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 265 Кодексу законів про працю України, згідно з якими, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, у разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

На підставі статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01.01.2019 в Україні встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі 4 173 гривні.

Відповідач постановою про накладення штрафу від 28.03.2019 за порушення вимог ст. 24 КЗпП України у відповідності до ч. 2 ст. 265 КЗпП України застосував до ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 125 190,00 грн (4 173 грн. х 30 х 1 кількість працівників).

Оскаржувана постанова винесена відповідачем за неналежне оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_2 , яка, на думку органу Держпраці, перебуває з підприємцем у трудових відносинах без оформлення трудового договору.

Перевіряючи твердження відповідача щодо порушення позивачем вимог статті 24 КЗпП України у зв`язку з допущенням гр. ОСОБА_2 до виконання роботи без належного оформлення трудових відносин, суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частинами 1, 3 ст. 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Кодексу законів про працю України, трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Тобто, перед допуском працівників до роботи, з ними з кожним має бути укладений трудовий договір, а також повідомлено територіальний орган ДФС про факт прийняття працівника на роботу за укладеним трудовим договором.

В ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі наказу від 14.03.2019 №5 (а.с. 44) гр. ОСОБА_2 прийнято на роботу з 15.03.2019 до ФОП ОСОБА_1 на посаду продавця продовольчих товарів з укладанням письмового трудового договору (а.с. 46).

Тобто, трудові відносини між позивачем та працівником виникли 14.03.2019. При цьому, роботодавець виконав обов`язок щодо повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про факт прийняття працівника на роботу, про що свідчить повідомлення про прийняття працівника на роботу від 14.03.2019, подане до ГУ ДФС у Полтавській області (Лохвицький р-н) (а.с. 47).

У зв`язку з тим, що трудові відносини між позивачем та ОСОБА_2 виникли вже 14.03.2019 за наслідками їх документального оформлення суд визнає безпідставними протилежні твердження відповідача про те, що ці відносини на момент інспекційного відвідування не були підтверджені документально.

Аналізуючи спірну ситуацію, суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень в даному випадку обрав занадто формалізований підхід до оцінки фактичних обставин, не врахував активну позицію роботодавця, яка виявилася у офіційному працевлаштуванні особи вже через годину після інспекційного відвідування, у зв`язку з чим рішення, прийняте за наслідками розгляду справи про накладення штрафу суд визнає таким, що не відповідає критеріям розсудливості та пропорційності, тобто з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що 14.03.2019 о 08:00 год відбулася зустріч, на якій була досягнута згода на працевлаштування гр. ОСОБА_2 . На момент перевірки ОСОБА_2 чекала позивача в магазині "Левада", оскільки ОСОБА_1 в цей час відправляла повідомлення про прийняття працівника на роботу до контролюючого органу. Цього ж дня сторони оформили трудові відносини, уклавши відповідний договір.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача порушення, що полягало у фактичному допуску працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом або розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Відтак, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 28.03.2019 №ПЛ3734/157/АВ/П//ПТ/ТД-ФС підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 768,40 грн підлягає стягненню з відповідача.

При цьому судовий збір в сумі 483,50 грн, сплачений згідно з квитанцією №26577286-1 від 02.05.2019, є таким, що внесений позивачем у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Тож надміру сплачена сума судового збору у розмірі 483,50 грн підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28.03.2019 №ПЛ3734/157/АВ/П/ПТ/ТД-ДФ.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014, ).

Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок коштів Державного бюджету України сплачений відповідно до квитанції №26577286-1 від 02.05.2019 судовий збір у сумі 483 (чотириста вісімдесят три) грн 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 25.07.2019.

Суддя Є.Б. Супрун