Справа № 640/6149/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

29 липня 2019 року м. Київ № 640/6149/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши у письмовому провадженні питання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у м. Києві
провизнання довідки незаконною, бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі - ГУ ПФУ у м. Києві, відповідач), у якому просить:

- визнати незаконною інформаційну довідку Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 21 березня 2019 року №57536/02;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, яка полягає у не нарахуванні ОСОБА_1 соціальної державної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком щомісячно та довічно;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату соціальної державної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком щомісячно, починаючи з 22 травня 2008 року і довічно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) сторін (письмове провадження).

02 липня 2019 року відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що позивачем пропущено шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду за захистом своїх порушених справ, встановлений частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, рішення від 22 жовтня 1996 року, справа Девеер проти Бельгії, рішення від 27 лютого 1980 року).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 308/12874/16-а (провадження №К/9901/4548/17).

Крім того, суд зазначає, що пенсія є періодичним платежем, що здійснюються щомісяця, тому позивач, отримуючи пенсію у період з 22 травня 2008 року до моменту звернення до суду, міг дізнатися про порушення своїх прав на виплату підвищення до пенсії як дитині війни.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва 09 квітня 2019 року про що свідчить відтиск штампу вхідної кореспонденції.

У позовній заяві позивач оскаржує бездіяльність відповідача і просить зобов`язати його здійснити певні дії, тобто перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням надбавки (доплати) до неї у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком щомісячно, починаючи з 22 травня 2008 року.

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію з надбавки (доплати) до неї у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком щомісячно, починаючи з 22 травня 2008 року і довічно.

У той же час, суд зазначає, що оскільки позивач звернувся до суду з позовною заявою 09 квітня 2019 року, відповідні позовні вимоги, що стосуються бездіяльності відповідача та необхідності зобов`язати вчинити певні дії, що стосуються періоду з 22 травня 2018 року по 08 жовтня 2018 року включно підлягають залишенню без розгляду, як такі що заявлені поза межами встановленого частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку на звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав.

В свою чергу, позовні його вимоги, що стосуються періоду починаючи з 09 жовтня 2018 року підлягають розгляду по суті.

Керуючись статтями 122, 123, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, яка полягає у неперерахунку та невиплаті пенсії ОСОБА_1 з урахуванням надбавки (доплати) у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком щомісячно та довічно та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсії з урахуванням надбавки (доплати) у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, що стосуються періоду з 22 травня 2008 року по 08 жовтня 2018 року включно на підставі положень статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядку, визначеному статтями 293, 295-297 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Погрібніченко