Справа № 580/1059/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1059/19 Суддя (судді) першої інстанції: С.О. Кульчицький
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Сорочка Є.О.,

Шурка О.І.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку пенсії позивача, відповідно до відрядного методу роботи у зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 17.03.1987 по 30.03.1987;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням відрядного методу роботи у зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 17.03.1987 по 30.03.1987.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до відрядного методу роботи у зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 17.03.1987 по 30.03.1987.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.01.2019, зареєстрованої за вх. №2487/М-11 від 30.01.2019 про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу по механізованій колоні № 25 тресту «Південбудмеханізація» від 16.03.1987 № 17 позивача, як машиніста а/скрепера, відряджено до м. Чорнобиль для будівництва АЕС з 17.03.1987, строком на 10 днів. (а. с. 13)

Згідно з табелем обліку робочого часу, позивач перебував на будівництві АЕС у м. Чорнобиль 14 днів, з 17.03.1987 по 30.03.1987. (а. с. 23)

З листа Відкритого акціонерного товариства «Південбудмеханізація» № 19/02 від 05.03.2012 слідує, що вахтовий метод запроваджений на підприємстві з 29.01.1988 відповідно до наказу від 29.01.1988 № 27 «О вахтовом методе организациии работ». (а. с. 21)

Відповідно до акта освідування ВТЕК серії ВТЕ-13 № 064468, позивача визнано інвалідом ІІІ групи по причині трудової травми та відповідно до протоколу від 24.07.1991 № 11 засідання комісії по призначенню пенсії при виконавчому комітеті Звенигородської районної ради народних депутатів, позивачу з 22.04.1991 призначена пенсія по інвалідності.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.01.2018 та вкладкою НОМЕР_2 від 30.01.2018 до вказаного посвідчення. (а. с. 9)

Надалі, позивача з 22.01.2018 визнано інвалідом ІІ групи безтерміново, причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА № 875830 від 24.01.2018. (а. с. 12)

24.05.2018 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, враховуючи характер роботи в зоні Чорнобильської АЕС, як відрядження за наказом № 17 від 16.03.1987.

Листом № 12639/М-11 від 13.07.2018, відповідач повідомив позивача, що розмір пенсії обчислено із заробітної плати 716, 03 крб., визначеної за роботу в зоні відчуження вахтовим методом з 17.03.1987 по 30.03.1987, на підставі довідки про заробітну плату від 05.03.2017 № 55/11-04-04. Оскільки розмір пенсії, обчислений із заробітної плати не досягає мінімального, пенсія виплачується на рівні мінімальної пенсійної виплати, визначеної постановою № 1210 і станом на 01.07.2018 складає 3702 грн 60 коп. Крім того, повідомлено, що триває робота по перевірці довідки № 92/11-04-04 від 25.04.2018, виданої міським державним архівом виконавчого комітету Ватутінської міської ради, в якій зазначено заробітну плату за роботу в зоні відчуження за березень 1987 року в сумі 1155,01 крб. (а. с. 25)

23.01.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перегляд попереднього рішення про розмір пенсії та перерахунок пенсії, враховуючи роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відрядженні, а не вахтовим методом.

Проте, листом відділу Ватутінського обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 19051/02-02 від 21.02.2019 та листом Пенсійного фонду України № 2487/М-11 від 28.02.2019 позивача повідомлено, що перерахунок пенсії проведено згідно довідки про заробітну плату № 92/11-04-04 від 25.04.2018, виходячи із розміру заробітної плати 1077,22 крб., визначеної за роботу в зоні відчуження у березні 1987 року. (а. с. 26-27)

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що приписами Порядку № 1210 одночасно передбачено можливість визначення розміру пенсії особи як у залежності від заробітку за час роботи по вахтовому методу, так і у залежності від заробітку за час роботи у звичайному режимі, а тому, оскільки, на момент перебування позивача на будівництві АЕС у м. Чорнобиль з 17.03.1987 по 30.03.1987 на підприємстві, з якого позивач був направлений на вказані роботи наказ про впровадження вахтового методу роботи не видавався, розмір пенсії позивача необхідно вираховувати у залежності від заробітку за час роботи у звичайному режимі, а не по вахтовому методу.

Зважаючи на вказане вище, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Слід зазначити, що спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі по тексту також - Закон № 796-XII).

Відповідно до положень ст. 1 Закону № 796-XII, даний Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Так, механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначений приписами Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210. (надалі по тексту також - Порядок № 1210)

Згідно з п. п. 4 п. 3 Порядку № 1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1210, якщо робота проводилася вахтовим методом, визначення тривалості роботи у зоні відчуження і заробітної плати для обчислення пенсії здійснюється виходячи з того, що одна повна вахта (не менш як 14 робочих днів підряд) вважається повним місяцем.

Згідно з п. 7 Порядку № 1210, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Таким чином, згідно з Порядком № 1210, ним одночасно передбачено можливість визначення розміру пенсії особи як у залежності від заробітку за час роботи по вахтовому методу, так і у залежності від заробітку за час роботи у звичайному режимі.

Відповідно до наказу по механізованій колоні № 25 тресту «Південбудмеханізація» від 16.03.1987 № 17, позивача, як машиніста а/скрепера відряджено до м. Чорнобиль для будівництва АЕС з 17.03.1987, строком на 10 днів.

Відповідно до п. 3 наказу спеціалізованого тресту по механізації земляних робіт на дорогах Поволжя та Півдня «Південбудмеханізація» № 01-С від 10.03.1987 «Про порядок оплати праці при будівництві будбази ІІІ черги ЧАЕС», виплата відрядження проводилась за час перебування у зоні будівництва у розмірі 3-50 коп. (а. с. 16)

Відповідно до листа Дочірнього підприємства «Механізована колона № 25» Відкритого акціонерного товариства «Південбудмеханізація» № 242 від 10.08.2006 наказ по МК-25 про впровадження вахтового методу роботи не видавався, а згідно з листом Відкритого акціонерного товариства «Південбудмеханізація» № 19/02 від 05.03.2012, вахтовий метод був запроваджений на підприємстві з 29.01.1988.

З урахування м того, що на момент роботи позивача на будівництві АЕС у м. Чорнобиль з 17.03.1987 по 30.03.1987 на підприємстві, з якого він був направлений до м. Чорнобиль, наказ про впровадження вахтового методу роботи не видавався, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що розмір пенсії позивача необхідно вираховувати у залежності від заробітку за час роботи у звичайному режимі, а не згідно вахтового методу.

Крім того, слід зазначити, що приписи чинного законодавства спрямовані на дійсне дотримання прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та передбачають право вибору способу обчислення пенсії, за умови дотримання визначеної Порядком № 1210 процедури.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи та обгрунтування апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Є.О. Сорочко

О.І. Шурко