Справа № 540/1270/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1270/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

26 червня 2019 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - відповідач, Корабельний РВ ДВС), у якому просить визнати протиправними дії відповідача по відкриттю виконавчого провадження № 59291392 та зобов`язати відповідача утриматися від продовження виконавчого провадження № 59291392, закінчивши зазначене виконавче провадження.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що в провадженні Корабельного РВ ДВС знаходиться виконавче провадження № 59291392 (далі - ВП № 59291392) по стягненню згідно абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України з ФОП ОСОБА_1 штрафу на підставі постанови ГУ Держпраці у Херсонській області від 13.12.2018 року № ХС2779/1497/ПД/СПТД- ФС. Позивач зазначає, що ГУ Держпраці у Херсонській області не уповноважене законом накладати штрафи за порушення законодавства про працю, перелічені в ч. 2 ст. 265 КЗпП України, а отже вказана постанова не є виконавчим документом, оскільки прийнята не уповноваженим на те органом та не підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби.

Ухвалою від 26 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк на усунення її недоліків. Позивач усунув недоліки заяви.

Ухвалою від 16 липня 2019 року провадження у справі відкрито, з огляду на приписи ст. ст. 263, 287 КАС України, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23 липня 2019 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову з тих підстав, що 12.07.2019 року начальником Корабельного РВ ДВС здійснено перевірку виконавчого провадження № 59291392, за результатами якої виявлено порушення вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме стягувачем пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Того ж дня відповідачем складене повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. За наведених обставин, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

31 липня 2019 року представником позивача до суду подано відповідь на відзив, згідно якої представник наголошує на протиправності дій державного виконавця, які полягають у винесенні постанови про відкриття ВП №59291392, так як постанова ГУ Держпраці у Херсонській області від 13.12.2018 року № ХС2779/1497/ПД/СПТД-ФС, на підставі якої відкрито виконавче провадження, не є виконавчим документом, що передбачений приписами Закону України «Про виконавче провадження». Із відповіді на відзив вбачається, що прийняття рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, на яке посилається відповідач у відзиві, не може вважатися поновленням прав позивача, так як згідно положень ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу буде визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Справа розглядається в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступні обставини.

На підставі заяви Головного управління Держпраці у Херсонській області старшим державним виконавцем Корабельного РВ ДВС Потаповою Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59291392, спрямовану на примусове виконання постанови ГУ Держпраці у Херсонській області від 13.12.2018 року №ХС2779/1497/ПД/СПТД-ФС, якою на підставі абз. 7 ч.2 ст. 265 КЗпП України, на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 372300,00 грн.

Не погоджуючись з наведеною постановою державного виконавця, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку наведеним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404).

У виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання (ч. 1 ст. 4 Закону № 1404).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону № 1404).

Згідно приписів ст. 11 Закону № 1404 строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем (ч. 1). Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом (ч. 2). Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати (ч. 3).

Відповідно до положень ст. 12 Закону № 1404 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1). Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч.2). Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення (ч. 4). Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6).

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404).

З наведеного вбачається, що виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. При цьому, у випадку пропущення встановленого цим Законом строку на пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, державний виконавець зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення повернути стягувачу відповідний документ.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом (абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону № 1404).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання наведеної норми, начальником Корабельного РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області Корнієнко С.О., якому прямо підпорядкований старший державний виконавець Потапова Т.В., 12.07.2019 року проведено перевірку ВП №59291392, яке перебуває на виконанні у старшого державного виконавця Потапової Т.В.

Результати перевірки оформлені постановою від 12.07.2019 року, підписаною начальником відділу Корнієнко С.О.

Згідно змісту наведеної постанови, перевіряючим встановлено, що при відкритті виконавчого провадження, старшим державним виконавцем Потаповою Т.В. протиправно прийнято до примусового виконання виконавчий документ - постанову ГУ Держпраці у Херсонській області від 13.12.2018 року № ХС2779/1497/ПД/СПТД-ФС, так як стягувачем порушено вимоги ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи наведені обставини, постановою начальника Корабельного РВ ДВС від 12.07.2019 року: визнано дії старшого державного виконавця Потапової Т.В. такими, що порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язано старшого державного виконавця Потапову Т.В. скасувати постанову про відкриття ВП № 59291392 з примусового виконання постанови ГУ Держпраці у Херсонській області від 13.12.2018 року № ХС2779/1497/ПД/СПТД-ФС.

Виконуючи вимоги наведеної постанови, 12.07.2019 року старшим державним виконавцем Потаповою Т.В. повідомленням за № 25999 повернуто стягувачу - ГУ Держпраці у Херсонській області виконавчий документ - постанову від 13.12.2018 року №ХС2779/1497/ПД/СПТД-ФС без прийняття її до виконання.

Аналіз встановлених судом обставин свідчить на користь висновку про те, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, якою на думку позивача порушено його права та законні інтереси, станом на момент вирішення справи по суті визнана відповідачем такою, що винесена всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження» та скасована, у зв`язку із чим на виконання постанови начальника відділу виконавчої служби державний виконавець Тарасова Т.В. повернула виконавчий документ стягувачу згідно приписів п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404.

З огляду на вказані обставини, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статей 2, 5 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Із аналізу наведених норм КАС слідує, що право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Суд зауважує на тому, що, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Відтак, враховуючи той факт, що відповідачем усунуто порушення, які слугували підставою для звернення до суду із даним позовом, а саме скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 59291392 та повернуто виконавчий документ - постанову ГУ Держпраці у Херсонській області від 13.12.2018 року №ХС2779/1497/ПД/СПТД-ФС стягувачу, суд дійшов висновку про те, що станом на момент прийняття судового рішення предмет спору - відсутній.

Доводи представника позивача у відповіді на відзив з посиланням на положення ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу може бути визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, у зв`язку із чим, виконавче провадження буде відновлено за постановою державного виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення, не можуть братися судом до уваги та сприймаються критично, оскільки такі доводи є припущенням представника позивача та не підтверджені належними та допустимими доказами. Станом на момент розгляду справи по суті матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на існування наведеного рішення.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Згідно приписів ст. 139 КАС України, судові витрати у даному випадку не відшкодовуються.

З 22 липня 2019 року по 31 липня 2019 року (включно) головуючий суддя по справі перебував на лікарняному, тому рішення ухвалене суддею датою, що вказана у вступній частині рішення.

Керуючись статтями 2, 9, 12, 14, 139, 241 - 246, 205, 255, 287 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (, 73000, м. Херсон, вул. Стрітенська, 7) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 105000000