Справа № 540/1177/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/1177/19
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представника апелянта - Кравченка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, в якому просив визнати протиправними дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області вчинені в межах виконавчого провадження № 58566520 та зобов`язати відповідача відновити становище, яке існувало до відкриття виконавчого провадження № 58566520, закривши зазначене виконавче провадження.

В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що в провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області знаходиться виконавче провадження № 58566520, про стягнення з ОСОБА_1 на підставі постанови ГУ Держпраці у Херсонській області № ХС2726/509/2НП//СПТД-ФС від 11.12.2018 р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, на підставі абз. 7 ч.2 ст. 265 КЗпП України. На думку позивача ГУ Держпраці у Херсонській області не є уповноваженим органом, що накладає штрафи за порушення законодавства про працю, перелічені в ч.2 ст. 265 КЗпП України, а тому постанова ГУ Держапраці у Херсонській області про накладення штрафу не є виконавчим документом, оскільки прийнята неуповноваженим на те органом та не підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року - скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що ГУ Держпраці у Херсонській області не є уповноваженим органом, що має право накладати штрафи за порушення законодавства про працю, перелічені в ч.2 ст. 265 КЗпП України, оскільки, на думку апелянта, таким органом є лише Державна служба України з питань праці. Крім того, апелянтом зазначено про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині прийняття в якості доказу копії постанови про накладення штрафу та про відкриття виконавчого провадження, які не були належним чином засвідчені відповідачем.

Відповідач, Дніпровський районний відділ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області, своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Головного управління Держпраці у Херсонській області № ХС2726/509/2НП/СПТД-ФС від 11.12.2018 р. на підставі абз 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 372300,00 грн. (а. с. 24).

11 березня 2019 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58566520, щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу на підставі постанови ГУ Держпраці у Херсонській області № ХС2726/509/2НП//СПТД-ФС від 11.12.2018 р. про накладення уповноваженими посадовими особами штрафу у розмірі 372300,00 грн..

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо прийняття до свого провадження вказаної постанови про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах повноважень наданих чинним законодавством, а тому підстави для визнання протиправними дії відповідача та задоволення позову відсутні.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить із такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ст. 2 цього Закону, примусове виконання судових рішень здійснюється з дотриманням таких засад як верховенство права, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість та об`єктивність.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа встановлені ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як встановлено судом постанова від 11.12.2018 року № ХС2726/509/2НП/СПТД-ФС про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 372300,00 грн. відповідає вимогам, які висуваються до виконавчих документів частиною першою ст. 4 Закону № 1404-VIII.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 затверджений «Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Так, відповідно до пункту 2 вказаного Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Згідно з приписами пункту 10 вказаного Порядку постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Як доречно зауважив суд першої інстанції позивачем не було надано доказів оскарження постанови від 11.12.2018 року № ХС2726/509/2НП/СПТД-ФС в судовому порядку, ані до суду першої інстанції ані до суду апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для повернення державним виконавцем постанови про накладення штрафу без прийняття до виконання, оскільки наведеним у Законі України «Про виконавче провадження» вимогам постанова відповідає, та була винесена центральним органом виконавчої влади та є виконавчим документом.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного прийняття до свого провадження органом виконавчої служби постанови управління Держпраці про накладення штрафу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно п. 7 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банк України, які законом визнані виконавчими документами.

Крім того, абзацом 3 пункту 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 509 прямо встановлено, що не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються: органами державної виконавчої служби (зокрема, щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).

Отже, аналіз вищенаведених норм права дає підстави зробити висновки, що постанова ГУ Держпраці у Херсонській області № ХС2726/509/2НП//СПТД-ФС від 11.12.2018 р.є виконавчим документом, а штраф визначений вказаною постановою підлягає стягненню органами державної виконавчої служби.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги стосовно не надання чинним законодавством ГУ Держпраці у Херсонській області повноважень щодо накладення штрафів за порушення законодавства про працю, оскільки відповідно до пункту 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно пункту 1 Положення про Головне управління Держпраці у Херсонській області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 № 84, Головне управління Держпраці в Херсонській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

З аналізу Положення № 96 від 11.02.2015 року та Положення № 84 від 03.08.2018 року вбачається, що покладені на Державну службу України з питань праці повноваження реалізуються як апаратом Держпраці, так і її територіальними управліннями, яким і є Головне управління Держпраці у Херсонській області.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни судового рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. В даному випадку таких наслідків суд апеляційної скарги не вбачає, а тому підстави для скасування правильного по суті судового рішення - відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним, а тому підстави для задоволення скарги та скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому апеляційна скарга, відповідно до ст. ст. 315, 316 КАС України залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст судового рішення складено 01.08.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.