Справа № 263/15472/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року справа №263/15472/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гаврищук Т.Г.,

суддів Блохіна А.А.,

Сіваченка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року в справі № 263/15472/18 (головуючий І інстанції Зеленов А.С., повний текст судового рішення складено та підписано 12 квітня 2019 року в м.Слов`янськ) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дії щодо не врахування до трудового стажу період навчання на денному підготовчому відділені вищого учбового закладу та зобов`язати здійснити перерахунок розміру пенсії з 19 вересня 2017 року з урахуванням нового коефіцієнту стажу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Маріупольське ОУПФУ протиправно відмовило в зарахуванні до стажу позивача періоду, коли він був слухачем денного підготовчого відділення Ждановського металургійного інституту, що спричинило протиправну відмову в перерахунку розміру пенсії з урахуванням нового коефіцієнту стажу (а.с. 2-4).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправною відмову щодо не включення до страхового стажу періоду навчання на підготовчому відділенні з денною формою навчання у Ждановському металургійному інституті в період з 30 листопада 1973 року по 05 серпня 1974 року та проведення перерахунку призначеної пенсії; зобов`язанння провести перерахунок загального трудового (страхового) стажу та призначеної пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду навчання на підготовчому відділенні з денною формою навчання у Ждановському металургійному інституті в період з 30 листопада 1973 року по 05 серпня 1974 року, починаючи з 19 вересня 2017 року з урахуванням встановлено судовим рішенням № 263/14778/17 коефіцієнту стажу.

Не погоджуючись з рішенням суду, пенсійний орган подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що перебування на підготовчому відділенні є додатковою послугою навчального закладу, мета якої - підготовка осіб для подальшого вступу до вишу. Навчання на підготовчих курсах не тягне за собою здобуття особою освітньо-кваліфікаційного рівня. Оскільки статус слухача підготовчого відділення не є тотожним статусу студента, період з 30 листопада 1973 року по 05 серпня 1974 року не підлягає зарахуванню до стажу ОСОБА_1 (а.с. 126-127)

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, письмові пояснення, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Згідно з матеріалами справи позивач перебуває на обліку Маріупольського ОУПФУ та отримує пенсію за вислугу років з 19 вересня 2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач у 2017 році звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом, в якому просив суд зобов`язати Центральне ОУПФУ м.Маріуполь Донецької області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 календарні роки та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Рішенням у вказаній справі зобов`язано пенсійний орган провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2014-2016 роки у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, починаючи з 19.09.2017 з урахуванням фактично виплаченої йому пенсії.

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до Маріупольського ОУПФУ щодо зарахування до страхового стажу періоду перебування позивача на підготовчому відділенні при Жданівському металургійному інституті з 30 листопада 1973 року по 05 серпня 1974 року та здійснення перерахунку розміру пенсії з урахуванням позиції суду з 19 вересня 2017 року.

Відповідач листом від 16 квітня 2018 року № 1174-90-01 повідомив позивача про те, що заборгованість після перерахунку пенсії за рішенням суду за період з 19 вересня 2017 року буде сплачена в травні 2018 року разом з основним розміром пенсії.

Про існування будь-яких інших підстав для перерахунку розміру пенсії позивача, у тому числі зарахування періоду з 30.11.1973 року по 05.08.1974 року, коли він був слухачем денного підготовчого відділення Жданівського металургійного інституту, у листі не зазначено (а.с. 126-127).

Вважаючи, що пенсійний орган порушує його право на отримання належної пенсії позивач звернувся до суду з позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Конституції України Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

За приписами частини першої та другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV регламентовано, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфіковано обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За умовами частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до пункту «е» статті 3 Закону № 1788-XII право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти.

На час навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком регулювався Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» (далі - Порядок).

Підпунктом «і» пункту 109 цього Порядку визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також «навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.

Підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені у відповідності до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20 серпня 1969 року №681 «Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах» та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08 жовтня 1969 року №573.

Цими нормативно-правовими актами передбачалося, що: 1) «при організації підготовчих відділень передбачається проведення учбових занять по денній, вечірній та заочній формах навчання...; створення відділень при наявності не менше 100 слухачів, які навчаються з відривом і без відриву від виробництва; строк навчання з відривом від виробництва - 8 місяців, без відриву від виробництва - 10 місяців» (п. 2 зазначених нормативних актів); 2) «на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв`язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій» (п.3 зазначених нормативних актів). 3) «слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 5 та 10 відповідно), при яких організовані підготовчі відділення, у відповідності з Постановою Ради Міністрів СРСР від 09 липня 1963 року № 774 та розпорядження Ради Міністрів УРСР від 27 липня 1963 року № 1114».

Пунктом 21 Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, затвердженого наказом Міністерства вищої та середньої освіти СРСР від 14 липня 1987 року №504 передбачалось, що час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 30 листопада 1973 року зарахований слухачем підготовчого відділення Ждановського металургійного інституту, а 05 серпня 1974 року - студентом І курсу цього вишу.

Згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України та статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Це означає, що трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Під час навчання позивача були чинними норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162 пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.

Враховуючи те, за нормами законодавства, що діяло у 1973-1974 роках, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, час навчання позивача на підготовчому відділенні за денною формою навчання не переривав трудового стажу, тому підлягає зарахуванню до трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 17.11.2016 у справі № 442/5154/13-а.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваному судовому рішенні висновок, що період навчання ОСОБА_1 на підготовчому відділенні Ждановського металургійного інституту з 30.11.1973 року по 05.08.1974 року підлягає зарахуванню до трудового стажу позивача, а розмір його пенсії - перерахунку на підставі зміни коефіцієнту стажу. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року в справі № 263/15472/18 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року в справі №263/15472/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 30 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. Г. Гаврищук

Судді А. А. Блохін

І.В. Сіваченко