Справа № 620/940/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/940/19 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кузьмишиної О.М.,

суддів Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

при секретарі судового засідання Білоус А.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації державної прикордонної служби України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Адміністрації державної прикордонної служби України, в якому просить:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови в підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років на пільгових умовах та зобов`язати відповідача підготувати на направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем невірно трактуються норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в поєднанні з нормами постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" . На його думку, він має право на пенсію за вислугу років відповідно до ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки вислуга років у пільговому обчисленні становить понад 23 роки.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме: невірно надано тлумачення закону та застосовано норми закону, який не підлягає застосуванню. Зокрема, під час вирішення справи судом першої інстанції не взято до уваги Порядок щодо обчислення вислуги років при призначенні пенсії особам, звільненим з військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справ та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Чернігівському прикордонному загоні Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України за контрактом.

Наказом начальника Чернігівського прикордонного загону від 03.07.2017 №224-ос припинено контракт позивача та звільнено його з військової служби за підпунктом "ї" п.1 ч.8 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" в запас з правом носіння військової форми одягу.

На підставі наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 03.07.2017 №224-ос позивача наказом від 01.08.2017 №226-ос виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Згідно вищезазначеного наказу вислуга років позивача станом на 01.08.2017 становить: календарна: 21 рік 03 місяці 15 днів; пільгова: 09 років 05 місяців 25 днів; всього:30 років 09 місяців 10 днів.

В лютому 2018 року позивач звернувся до начальника Чернігівського прикордонного загону з заявою, в якій просив оформити та направити до органів пенсійного фонду матеріали для призначення пенсії за вислугу років.

Листом від 27.02.2018 №30/543 відповідач повідомив позивачу, що станом на 01.08.2017, а саме на момент виключення зі списків особового складу Чернігівського прикордонного загону, календарна вислуга років позивача становила 21 рік 03 місяці 15 днів, а тому він не має права для призначення пенсії за вислугу років, відповідно і підстав для оформлення та направлення до органів Пенсійного фонду України матеріалів для призначення пенсії за вислугу років немає.

Отримавши зазначену відповідь, позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просив визнати неправомірними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови в підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років на пільгових умовах, зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документи на позивача для призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 у справі № 2540/3008/18 позов було задоволено повністю, проте, у зв`язку з тим, що відповідач не є уповноваженим структурним підрозділом, через який подаються заяви про призначення пенсії за вислугу років, що передбачений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 р. було скасовано рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вказане, 12.02.2019 позивач звернувся до Адміністрації державної прикордонної служби України з відповідною заявою, та 25.02.2018 був повідомлений листом №11/Л-2483 про відмову у підготовці та поданні до органів Пенсійного фонду документів для призначення пенсії, оскільки календарна вислуга років при звільненні складала 21 рік 3 місяці та 15 днів.

Вважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що на дату звільнення позивача вислуга років у календарному обчисленні становить 21 рік 03 місяці 15 днів та позивач не досяг 45-річного віку. Отже, на думку суду першої інстанції, позивач не відповідає жодній із зазначених вище умов, які б надавали йому право для призначення пенсії за вислугу років.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції керувався правовими висновками Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії, які викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 22.11.2018 у справі № 161/4876/17, від 31.01.2019 у справі № 295/15121/16-а.

Разом з тим, зважаючи на неоднозначність позиції Верховного Суду в даній категорії справ, керуючись принципом верховенства права та правової визначеності, з метою забезпечення прав позивача на соціальний захист, гарантованих ст.ст. 21, 56, 22 Конституції України та недопущення звуження чи обмеження його прав і свобод, дотримання принципу законного очікування щодо забезпечення стабільності свого правового становища, гарантованого Основним законом, колегія суддів під час вирішення даної справи вважає за необхідне застосувати іншу позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 27.06.2018 р. у справі № 750/9775/16-а.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 1-2 Закону № 2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби), особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з ст. 2 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до ст. 10 Закону № 2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у ст. 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Статтею 48 Закону № 2262-XII передбачено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Відповідно до ст. 49 Закону № 2262-XII пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 р. за № 135/13402 (далі - Порядок №3-1).

Пунктом 1 Порядку №3-1 передбачено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Відповідно до п. 14 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Пунктом 16 Порядку №3-1 передбачено, що при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до п. 17 Порядку № 3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Аналіз викладених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що отримавши від відповідного органу заяву про призначення пенсії за вислугу років разом з пакетом документів, що підтверджує відомості про особу та її стаж, орган, що призначає пенсію, зобов`язаний перевірити правильність оформлення та наявність усіх обов`язкових документів, необхідних для призначення пенсії.

Встановивши, що заявником подані усі необхідні документи, що оформлені відповідно до вимог Порядку №3-1, орган, що призначає пенсію, зобов`язаний розглянути їх по суті та не пізніше десяти днів з дня їх надходження прийняти рішення щодо призначення пенсії за вислугу років або відмову у призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 безперервно проходив службу в прикордонній службі України з 21.11.1995 р. по 01.08.2017 р.

01.08.2017 р. згідно наказу начальника Чернігівського прикордонного загону № 266-ос від 01.08.2017 р. відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України позивача виключено зі списків особового складу загону, як такого, що звільнений з військової служби в запас за підпунктом «і» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків, визначних абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до наданої позивачем довідки Північного регіонального управління Чернігівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 14.06.2019 р. № 30/611, вислуга років ОСОБА_1 станом на 30.09.2011 р. становить 22 роки 09 днів, із неї: календарна вислуга - 15 років 05 місяців 14 днів; пільгова - 06 років 06 місяців 25 днів.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції погодився із доводами відповідача про відсутність у позивача необхідної вислуги років у календарному обчисленні для призначення пенсії за вислугою років.

Одночасно з цим, надаючи правову оцінку твердженням відповідача про відсутність у позивача вислуги років, що дає право на призначення пенсії відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-XII, варто зазначити наступне.

Пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (надалі - Порядок № 393, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 вказаного Порядку установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховується, зокрема, військова служба в Державній прикордонній службі.

Абзацом 10 пп. «в» п. 3 Порядку № 393 передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком у справах охорони державного кордону України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 лютого 2017 року N 139 затвреджено Перелік посад і умов служби в органах Державної прикордонної служби України (Прикордонних військ України), служба в яких військовослужбовцям зараховується до вислуги років, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах (надалі - Перелік посад).

Так, відповідно до п. 10 розділу ІІ Переліку посад один місяць служби за півтора місяця зараховується до вислуги років для військовослужбовців інженерно-будівельних батальйонів, інженерно-саперних рот, взводів, відділень, груп інженерного облаштування державного кордону, вузлів (рот) зв`язку, на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби (Прикордонних військ України), під час виконання робіт безпосередньо в підрозділах охорони державного кордону, служба в яких зараховується на пільгових умовах, - з 01 січня 1993 року.

Призначення, основні функції, повноваження, права, організацію управління і забезпечення діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) визначено Положенням про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.04.2016 р. № 311, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.05.2016 р. за № 719/28849 (надалі - Положення № 311).

Відповідно до п. 5 вказаного Положення, залежно від специфіки, завдань, а також форм оперативно-службової діяльності відділи прикордонної служби можуть бути таких типів, зокрема, тип «Б» - відділи, призначені для охорони визначеної ділянки державного кордону України поза пунктами пропуску, здійснення прикордонного контролю, виявлення та припинення правопорушень, протидію яким законодавством України віднесено до компетенції Держприкордонслужби.

Отже, особам, які походили військову службу в органах Державної прикордонної служби України, вислуга років для цілей призначення пенсії відповідно до ст. 12 Закону № 2262-XII визначається на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (П-034753) обіймав посаду старшого техніка-начальника 2 групи АСУ відділення зв`язку відділу державної прикордонної служби «Дніпровське» ІІІ категорії (тип «Б»).

Отже, специфіка його посади у відповідності до вищенаведених правових норм передбачає можливість визначення пенсії на пільгових умовах.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років не ґрунтується на вимогах закону.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 року у справі №750/9775/16-а.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що аналіз норм Закону № 2262-XII у взаємозв`язку з нормами постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою № 393.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд у вказаному рішенні зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Отже, пільгова вислуга має враховуватися при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 р. у справі № 2540/3008/18 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної Прикордонної служби України про визнання неправомірними дій, позов задоволено. Визнано неправомірними дії Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо відмови в підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на пільгових умовах. Зобов`язано Чернігівський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документи на ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 р. у справі № 2540/3008/18 апеляційну скаргу Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України задоволено. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.10.2018 р. скасовано та прийнято нове, яким в задоволенні позову відмовлено. Підставою для скасування рішення суду стало те, що позивач звернувся до неналежного відповідача. В той же час, колегією суддів зазначено, що можливість пільгового призначення пенсії передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.08.2017 р. вислуга років позивача становила: календарна: 21 рік 03 місяці 15 днів; пільгова: 09 років 05 місяців 25 днів; всього: 30 років 09 місяців 10 днів.

Факт наявності у позивача вислуги років у визначеному розмірі сторонами визнається.

З огляду на зазначене враховуючи те, що вислуга років позивача у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить 30 років 09 місяців 10 днів, він у відповідності до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", набув право на отримання пенсії за вислугою років.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права шляхом визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років на пільгових умовах та зобов`язання відповідача підготувати на направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року скасувати та прийняту нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Адміністрації державної прикордонної служби України щодо відмови в підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

Зобов`язати Адміністрацію державної прикордонної служби України підготувати на направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко