Справа № 560/3432/18
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3432/18

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

23 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Граб Л.С. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Клюцука В .П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН", в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповідомлення про необхідність додаткового надання документів для призначення одноразової грошової допомоги та бездіяльність відповідача щодо винесення рішення щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги;

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи на посаді вихователя з 28 квітня 2004 року по 31 грудня 2006 року, до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, право на отримання якої встановлене п. 7-1 прикінцевих положень Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яке оформлено листом № 14/Б-5 від 16.01.2019;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 період роботи з 28 квітня 2004 року по 31 грудня 2006 року, на посаді вихователя дитячого садка № 4 "Кульбабка";

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

-в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинами справи.

Зокрема, апелянт вказував на те, що до спеціального стажу, який дає право на призначення грошової допомоги позивачу не зараховано період роботи на посаді вихователя з 28.04.2004 по 31.12.2006, оскільки форма власності дитячого дошкільного навчального закладу №4 «Кульбабка» в зазначений період була приватною.

Позивач та її представник в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 29.08.2017 отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо виплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у порядку та спосіб, передбачений пунктом 7-1 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 14/Б-5 від 16.01.2019, позивачу відмовлено у виплаті вищевказаної грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки на момент призначення пенсії стаж роботи на посадах, що дають право на вихід на пенсію за вислугу років складає 28 років 08 місяців 10 днів, що є недостатньою умовою для виплати одноразової допомоги. Період роботи з 28 квітня 2004 року по 31 грудня 2006 року на посаді вихователя дитячого садка № 4 "Кульбабка" не зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, оскільки, не підтверджено, що дитячий садок № 4 "Кульбабка" в період з 28 квітня 2004 року по 31 грудня 2006 року належав до державної чи комунальної форми власності.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, в частині зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період її роботи з 28 квітня 2004 року по 31 грудня 2006 року, на посаді вихователя дитячого садка № 4 "Кульбабка", підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано до суду належних доказів того, що дитячий садок № 4 "Кульбабка" в період з 28 квітня 2004 року по 31 грудня 2006 року не належав до державної чи комунальної форми власності, а тому відповідачем неправомірно не зараховано до стажу роботи період роботи на посаді вихователя дитячого садка № 4 "Кульбабка", з 28 квітня 2004 року по 31 грудня 2006 року.

Щодо позовної вимоги позивача зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, право на отримання якої встановлене п. 7-1 прикінцевих положень Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд першої інстанції дійшов висновку про часткове її задоволення шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та додані до неї документи, оскільки вказане є дискреційними повноваженнями відповідача.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до статті 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909. Згідно зазначеного переліку в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: вчителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Відповідно п. 2 вказаного Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно з п. 5 цього Порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" станом на день її призначення.

Положеннями п. 7 вказаного Порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів дійшла висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Аналізуючи доводи апелянта щодо відсутності правових підстав для виплати позивачу грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд апеляційної інстанції враховує наступне.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 в період з 28 квітня 2004 року по 31 грудня 2006 року, працювала на посаді вихователя дитячого садка № 4 "Кульбабка" та з 29.08.2017 отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем було не зарахувано до стажу роботи період роботи позивача з 28 квітня 2004 року по 31 грудня 2006 року на посаді вихователя дитячого садка № 4 "Кульбабка", оскільки не підтверджено, що дитячий садок № 4 "Кульбабка" в період з 28 квітня 2004 року по 31 грудня 2006 року належав до державної чи комунальної форми власності.

Так, колегією суддів, із довідки ПАТ "ГЕБЕРІТ КЕРАМІК ПРОДАКШН" № 644/01-14 від 11.03.2019 встановлено, що приміщення і майно дитячого садка № 4 "Кульбабка" було державним майном до 31.12.2006.

Разом з тим, із вказаної довідки вбачається, що з 24.03.2003 ЗАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" орендував приміщення і майно дитячого садка № 4 "Кульбабка" терміном на п`ять років.

Також, в матеріалах справи наявна довідка №2272/01-14 від 03.10.2018 видана ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" з якої вбачається, що в період з 01.05.2003 по 01.01.2007 будівля дитячого садка № 4 "Кульбабка" була державною, а форма власності ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" була приватною.

Отже, з наведеного вбачається, що форма власності дитячого садка №4, який перебував в структурі ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" була державною лише в період з 01.01.1978 по 30.04.2003. За період з 01.05.2003 по 01.01.2007 будівля дитячого садка (майно) було державною, однак трудовий колектив дитячого садка перебував у трудових відносинах із ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор", форма власності якого була приватною.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що із наявного в матеріалах справи листа управління освіти виконавчого комітету Славутської міської ради від 14.01.2019 №23.01-16/47 встановлено, що рішенням сесії Славутської міської ради ІІІ скликання від 05.07.2006 №21-3/006 «Про надання згоди на безоплатну передачу в комунальну власність міста цілісного майнового комплексу дитячого садка Славутського комбінату «Будфарфор» управлінням освіти було прийнято вказаний заклад дошкільної освіти. В архів управління освіти штатні розписи дошкільного закладу Славутського комбінату «Будфарфор» за період з 1996-1998 роки не передавались.

Однак, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі дошкільного закладу Славутського комбінату «Будфарфор» до комунальної власності.

Відтак, з урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зарахування до стажу позивача час роботи на посаді вихователя з 28 квітня 2004 року по 31 грудня 2006 року, оскільки в зазначений період форма власності дитячого дошкільного навчального закладу №4 «Кульбабка» була приватною, а тому висновок суду першої інстанції про не надання відповідачем доказів того, що дитячий садок №4 "Кульбабка" у вказаний період не належав до комунальної чи державної власності є необгрунтованим.

Таким чином, не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області періоду роботи ОСОБА_1 з 28 квітня 2004 року по 31 грудня 2006 року на посаді вихователя дитячого садка № 4 "Кульбабка" для цілей нарахування грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відбулось з дотриманням правил чинного законодавства.

При цьому, слід зазначити, що в розрахунок спеціального стажу, як працівнику освіти, відповідачем було зараховано періоди роботи ОСОБА_1 :

- з 12.10.1993 року по 23.11.1993 - завідувачем дитячого садка;

- з 15.08.1994 по 26.09.1994 - методистом;

- з 28.06.1996 по 13.07.1998 - методистом, завідувачем дошкільного навчального закладу;

- з 03.11.1998 по 09.11.1998 - завідувачем дошкільного навчального закладу;

- з 13.09.2000 по 13.10.2000 - вихователем-методистом;

- з 26.06.2001 по 27.06.2001 - завідувачем дошкільного навчального закладу.

Таким чином, всього зараховано до спеціального стажу, що дає прав на пенсію за вислугу років позивачу 28 років 8 місяців 10 днів.

Під час вирішення спору, судом апеляційної інстанції враховується що відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. 5 Порядку №1191 особа для призначення грошової допомоги повинна мати для жінок не менше 30 років страхового стажу за роботу на посадах, передбачених Переліком №909.

Таким чином, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що стаж роботи позивача становить 28 років 8 місяців 10 днів, що є меншим від необхідного стажу, передбаченого вищевказаними нормативно-правовими актами, а тому відповідач у спірних правовідновинах між сторонами діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений діючим законодавством України, і підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Сукупність вищенаведених обставин, дає колегії суддів підстави для висновку про обгрунтованість доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, а відтак колегія суддів вважає помилковоми висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку - про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для його скасування з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 31 липня 2019 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Граб Л.С. Драчук Т. О.