Справа № 826/20213/16
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Костюк Л.О., Файдюк В.В.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Текспро ЛТД" до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Текспро ЛТД" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про визначення коду товару від 09.09.2016 року №КТ-990-2016, №КТ-991-2016.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Енергетична митниця Державної фіскальної служби України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.2019 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

31 травня 2019 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від позивача, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги повністю та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «ТЕКСПРО ЛТД» та компанією MOL Hungarian Oil & Gas Public Limited Company, Угорщина, було укладено зовнішньоекономічний рамковий договір №GGFT/SК/FТ/02/16, згідно якого та доповнень до нього ТОВ «ТЕКСПРО ЛТД» купує у продавця продукцію його виробництва, зокрема дизель, без вмісту сірки ЕN 509 (МSZ ЕN 509), код 27101943, специфікація якості ID: MOL_0611_011_N/A/T).

Також, між ТОВ «ТЕКСПРО ЛТД» та компанією MOL Hungarian Oil & Gas Public Limited Company, Угорщина, була укладена додаткова угода No, 8 до Рамкового договору №GGFT/SК/FТ/02/16.

Крім того, позивачем було укладено договір №15/01-ТПЛ від 15.01.2016 з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на митно-брокерське обслуговування.

26.07.2016 року митним брокером позивача з метою митного оформлення партії палива дизельного ЕN 509, яке надійшло на територію України у рамках виконання умов вищевказаного договору, було подано до Енергетичної митниці ДФС митну декларацію (ІМ40ДЕ) №903040000/2016/001743 та пакет документів передбачений чинним законодавством.

Також 29.07.2016 митним брокером позивача, з метою митного оформлення наступної партії палива дизельного ЕN 509, було подано до Енергетичної митниці ДФС митну декларацію (ІМ40ДЕ) №903040000/2016/001786 та пакет документів передбачений чинним законодавством.

В даних митних деклараціях на підставі вищевказаних документів та відповідно до вмісту сірки, вказаного виробником, заявлено товар за кодом згідно УКТЗЕД - і дистиляти, газойлі: для інших цілей: із вмістом сірки не більш як 0,001 мас.%:

У митній декларації №903040000/2016/001743 заявлено товар - важкі дистиляти, газойлі: паливо дизельне із вмістом сірки 0,00069; ЕN 509 (МSZ ЕN 509), клас С.

У митній декларації №903040000/2016/001786 заявлено товар - важкі дистиляти, паливо дизельне із вмістом сірки 0,00077; ЕN 509 (МSZ ЕN 509), клас С.

З вказаних поставок відповідачем було відібрано проби (зразки) товару, про що було складено акт від 27.07.2016 про взяття проб (зразків) товарів, згідно якого метою взяття проб (зразків) товарів: ідентифікація товару з метою, встановлення фракційного складу, відсоткового вмісту сірки, визначених для кваліфікації, шляхом проведення дослідження у спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС. З акту вбачається, що даний акт було складено у присутності представника: директор ТОВ «ТЕКСПРО ЛТД» Кизько Т.М .

Дані зразки були направлені на дослідження до Львівського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціальної лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС.

В результаті дослідження відібраних зразків 05.08.2016 Львівським відділом з питань експертизи та досліджень Спеціальною лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС (СЛЕД ДФС) було надано відповідні висновки:

- №177 до митної декларації №903040000/2016/001743, відповідно до якого у досліджуваному зразку вміст сірки складає 0,0265 мас.%, що не відповідає декларованим показникам - 0,00069 мас.%. Також результати дослідження фракційного складу товару не відповідають заявленим даним.

- №178 до митної декларації №903040000/2016/001786, відповідно до кого у досліджуваному зразку вміст сірки складає 0,0151 мас.%, що також не відповідає декларованим показникам 0,00077 мас.%. Також результати дослідження фракційного складу товару не відповідають заявленим даним.

За наслідками проведеного дослідження Львівським відділом з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС 09.09.2016 відповідачем було прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-990-2016 та №КТ-991-2016, якими було змінено коди товарів згідно УКТЗЕД з на - важкі дистиляти: газойлі: для інших цілей: із вмістом сірки більш як 0,002мас.%, але не більш як 0,1 мас.%: інші. Ставка акцизного податку дизельного палива за кодом становить 125,5 EUR за тис. л замість 95 EUR за тис. л, яка передбачена при ввезенні товару за кодом .

Відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За правилами частини першої статті 257 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою, дев`ятою статті 264 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при митному оформленні товару вказав у митній декларації саме ті характеристики товару, а також той код товарної позиції (2710 19 43), який був зазначений виробником та експортером товару в усіх товаросупровідних документах, що додавались до митної декларації, а також ті дані, які були вказані в експортній декларації країни експортера ввезеного товару.

За правилами частини першої статті 337 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397; далі - Порядок), контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з цим Порядком декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно достатті 69 Митного кодексу України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом перевірки відповідності відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Взяті проби (зразки) під митним забезпеченням разом з актом про їх взяття доставляються поштою або посадовою особою органу доходів і зборів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або до іншої експертної установи (організації) для проведення досліджень (аналізів, експертиз). Дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами (частини перша, друга статті 357 Митного кодексу України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності класифікації декларантом товарів та обчислення митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом.

Частиною восьмою статті 357 цього Кодексу передбачено, що за результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Правові та організаційні засади стандартизації в Україні встановлено Законом України «Про стандартизацію» від 05.06.2014 №1315-VII, який спрямований на забезпечення формування та реалізації державної політики у відповідній сфері.

Згідно зі статтею 3 цього Закону законодавство України у сфері стандартизації складається з цього Закону, чинних міжнародних договорів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 1 Закону України «Про стандартизацію» від 05.06.2014 № 1315-VII національний стандарт - це стандарт, прийнятий національним органом стандартизації та доступний для широкого кола користувачів.

При цьому частиною четвертою статті 17 Закону України «Про стандартизацію» від 05.06.2014 №1315-VII передбачено, що у разі прийняття європейського стандарту як національного забезпечується ідентичність національного стандарту відповідному європейському стандарту. З дня набрання чинності національним стандартом, що є ідентичним європейському стандарту, повинен бути скасований національний стандарт, положення якого суперечать положенням відповідного національного стандарту, що є ідентичним європейському стандарту.

Львівським відділом з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС у висновках №177 та №178 від 05.08.2016 в частині фізико-хімічного дослідження складу товару на вміст сірки та фракційного складу товару паливо дизельне ЕN 509 вказує на визначення вмісту сірки рентгенофлуоресцентним методом за ДСТУ ISO 20847:2009 «Нафтопродукти. Визначення вмісту сірки в автомобільному пальному методом рентгенофлуоресцентної спектрометрії з дисперсією за енергіями (ISO 20847:2004, IDT)».

Проте даний стандарт, як зазначено в Таблиці 1 ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови» застосовується для дизельного палива з вмістом метилових/етилових естерів жирних кислот не більше 5%.

Позивачем було заявлено у митних деклараціях №903040000/2016/001743 та №903040000/2016/001786 на підставі супровідних документів дизельне паливо без вмісту вказаних метилових/етилових естерів жирних кислот.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.05.2012 № 633 введено в дію національний стандарт ДСТУ EN ISO 20884:2012 Нафтопродукти. Метод визначення вмісту сірки в автомобільних паливах рентгенофлуоресцентною спектрометрією з дисперсією за довжиною хвилі (EN ISO 20884:2011, IDT) і визначає лабораторний метод визначення вмісту сірки в автомобільних паливах рентгено-флуоресцентною спектрометрією з дисперсією за довжиною хвилі.

Для визначення вмісту сірки у такому дизельному паливі, як зазначено в ДСТУ 7688:2015, метод контролю застосовується згідно ДСТУ EN ISO 20884:2012 «Нафтопродукти. Метод визначення вмісту сірки в автомобільних паливах рентгенофлуоресцентноюспектрометрією з дисперсією за довжиною хвилі (EN ISO 20884:2011, IDT)».

Однак, із вказаних висновків СЛЕД ДФС, експерти не здійснювали перевірку проб дизельного палива на вміст метилових/етиловихестерів жирних кислот.

Крім того, ДСТУ ISO 20847:2009, який застосували експерти при дослідженні проб товару Позивача, установлює метод визначення вмісту сірки в межах від 30 мг/кг до 500 мг/кг в автомобільних бензинах методом рентгено-флуоресцентної спектрометрії з дисперсією за енергіями, охоплюючи такі, що містять масових часток кисню до 2,7 % та дизельного пального із вмістом метилових естерів жирних кислот (МЕЖК) об`ємних часток до 5 %.

Натомість ДСТУ EN ISO 20884:2012, цей стандарт установлює метод визначення вмісту сірки рентгено-флуоресцентною спектро метрією з дисперсією за довжиною хвилі (WDXRF) в рідких гомогенних автомобільних паливах у межах від 5 мг/кг до 500 мг/кг, у яких вміст кисню не перевищує 3,7 % (мас.). До таких продуктів належать дизельні палива, що містять до 10 % (об.) метилових естерівжирних кислот (МЕЖК), та автомобільні бензини, що містять не більше ніж 10 % (об.) етанолу.

Як вбачається з матеріалів справи, документи, які були подані позивачем до митного оформлення, заявлений вміст сірки складає 7,7 мг/кг га 6,9 мг/кг, тобто не підпадає під межі методу, зазначеного в ДСТУ ISO 20847:2009.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками Окружного адміністративного суду міста Києва, що дослідження проб дизельного палива, заявленого до митного оформлення Позивачем, на вміст сірки здійснено експертами СЛЕД ДФС без належного дотримання вимог державних стандартів України та без застосування належних методів дослідження, а тому не можна вважати висновки №177 та №178 від 05.08.2016 такими, що містять точну інформацію про вміст сірки в паливі дизельному ЕN 509.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками Окружного адміністративного суду міста Києва, про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, а всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Костюк Л.О.

Суддя Файдюк В.В.

Повний текст постанови виготовлено - 01 серпня 2019 року.