Справа № 440/1624/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/1624/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі також відповідач), у якому просила:

визнати протиправною бездіяльність у вирішенні заяви від 8.11.18 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства земель сільськогосподарського призначення на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області;

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 8.11.18 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на протиправну бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, що перешкоджає в реалізації позивачем права на отримання у власність земельної ділянки.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю /а.с. 15-17/. При цьому зазначив, що у спірних відносинах відповідач керувався приписами статті 118 Земельного кодексу України, а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.18 №60-р. Звертав увагу на те, що обрана позивачем земельна ділянка входить до масиву земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 26,00 га, переданої у користування гр. ОСОБА_2 .

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.19 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 8.07.19 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_2 , справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників.

У судове засідання 23.07.19 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце його розгляду повідомлені належним чином.

Позивач та третя особа причин неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань до суду не надали.

Представник відповідача надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на неможливість прибуття до суду.

Розглянувши дане клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з таких підстав.

По перше, у поданому клопотанні представник відповідача помилково зазначає про призначення цієї справи до розгляду на 22.07.19. Наявною у матеріалах справи розпискою підтверджено, що відповідачу вручено копію ухвали суду від 8.07.19 та повістку про виклик до суду на 23.07.19 /а.с. 38/.

По друге, стверджуючи про неможливість явки до суду представник відповідача не зазначила поважних причин неявки та не надала суду доказів, що свідчили б про наявність достатніх підстав для відкладення розгляду справи.

Так, згідно з частиною першою статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 205 цього Кодексу.

Частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

За відсутності доказів наявності поважних причин неявки представника відповідача в судове засідання, суд визнав за можливе розглядати справу без його участі.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, зважаючи на відсутність потреби заслухати в судовому засіданні свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 8.11.18 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 27/. У заяві позивач повідомила, що право на одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної або комунальної власності не використала. До заяви додала графічні матеріали із зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки /а.с. 28/.

Листом від 9.11.18 вих. №9478/0/26-18 відповідач повідомив заявника про те, що Вороньківська сільська рада Чорнухинського району Полтавської області входить до Чорнухинської селищної об`єднаної територіальної громади, після передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності порушене у клопотанні питання буде вирішуватись виключно Чорнухинською селищною об`єднаною територіальною громадою /а.с. 26/.

Позивач, розцінюючи таку відповідь суб`єкта владних повноважень як протиправну бездіяльність, звернулась до суду за захистом порушеного права.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА /у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин/.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частинами другою та третьою статті 78 Земельного кодексу України визначено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

За приписами частин шостої та сьомої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

У поданій до суду позовній заяві позивач посилається на недотримання відповідачем порядку розгляду звернення про надання дозволу на розробку землевпорядної документації та форми рішення за результатами розгляду такого звернення.

Оцінюючи наведені доводи позивача, суд враховує, що частина сьома статті 118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Водночас статтею 118 Земельного кодексу України не визначено прямого обов`язку уповноважених органів реалізувати ці повноваження у формі рішення, листа тощо.

Проте, зазначене питання має важливе значення для обрання ефективного способу захисту прав особи.

Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.16 №333 (надалі - Положення №333).

Пунктом 8 Положення №333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до підпункту 11 пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.05 №34/5, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

З урахуванням наведеного, рішення про надання або відмову у наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки має бути оформлене розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у наданні такого дозволу після спливу встановленого законом строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на факт надіслання відповідачем заявнику листа від 9.11.18 вих.9478№/0/26-18, свідчить про те, що компетентний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Аналогічного висновку щодо застосування наведених вище норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 11.04.18 у справі №806/2208/17, що враховується судом в силу положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, з огляду на вищезазначене, вважає, що лист відповідача від 9.11.18 вих.9478№/0/26-18 у відповідь на заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за змістом та формою не може вважатися "рішенням про відмову" у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

До того ж, суд зауважує, що лист Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 9.11.18 вих.9478№/0/26-18 взагалі не містить висновків по суті порушеного клопотання. Зокрема, у даному листі відсутній висновок про задоволення чи відмову у задоволенні клопотання позивача. Так само, відповідачем не вказано на наявність недоліків клопотання та не запропоновано ОСОБА_1 усунути їх, не повідомлено обставин, що в силу наведених вище положень частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України унеможливлювали б надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою (перебування земельної ділянки у власності чи користуванні інших осіб, інакше її цільове призначення, аніж визначене позивачем, тощо).

Суд акцентує увагу на тому, що позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою у порядку, визначеному частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України, а не у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян". А тому, відповідне звернення має бути розглянуто з дотриманням вимог саме земельного законодавства, а не законодавства про звернення громадян.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені Земельним кодексом України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача суд визнає зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області прийняти відповідне рішення, тобто рішення про надання або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Щодо посилань відповідача у відзиві на позов на приписи розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.18 №60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад", суд звертає увагу на те, що дане розпорядження не регулює питання отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, а тому не може бути підставою для відмови у наданні особі такого дозволу.

Стосовно доводів представника відповідача про те, що обрана позивачем земельна ділянка входить до масиву земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 26,00 га, переданої у користування гр. ОСОБА_2 , суд звертає увагу на таке.

Дійсно, наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 23.05.19 №3568-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення для укладання договорів оренди за межами населених пунктів на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області та надано ОСОБА_2 відповідну земельну ділянку площею 26,00 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ) у довгострокову оренду терміном на сім років для ведення фермерського господарства /а.с. 25/.

За змістом наданого представником відповідача схематичного зображення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 та обраної позивачем земельної ділянки, остання входить до масиву земель площею 26,00 га, що передані гр. ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства /а.с. 33-34/.

Залученою до матеріалів справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.07.19 №174754679 підтверджено, що у Державному реєстрі зареєстроване право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 23.05.19, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та гр. ОСОБА_2 /а.с. 56-57/.

Таким чином, гр. ОСОБА_2 на визначених законом підставах набув права користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 .

Разом з цим, суд зауважує, що набуття третьою особою права користування земельною ділянкою не призвело до зміни форми власності такої землі.

Так, за змістом згаданої вище інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 відноситься до земель державної власності /а.с. 56/.

Предметом цього спору є протиправна бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з метою відведення земельної ділянки державної власності у приватну власність.

Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає надання її у власність (постанова від 28.11.18 у справі №826/5735/16). Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом (постанова від 17.10.18 у справі №380/624/16-ц).

Таким чином, отримання третьою особою земельної ділянки державної власності у користування (довгострокову оренду) не є підставою для відмови іншій особі у наданні дозволу на розробку землевпорядної документації для відведення такої земельної ділянки у приватну власність у межах норм безоплатної приватизації.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому суд, керуючись приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою належного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні заяви ОСОБА_1 від 8.11.18 (зареєстрована 8.11.18 за №Г-16433/0/25-18) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області за межами населених пунктів та зобов`язати відповідача розглянути дану заяву і вирішити питання про надання або відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з урахуванням висновків суду.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що зарахований до спеціального фонду державного бюджету /а.с. 3-4/.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, судові витрати позивача належить компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 257-262, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні заяви ОСОБА_1 від 8 листопада 2018 року (зареєстрована 8.11.18 за №Г-16433/0/25-18) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36038, ) розглянути заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) від 8 листопада 2018 року (зареєстрована 8.11.18 за №Г-16433/0/25-18) та вирішити питання про надання або відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області за межами населених пунктів з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (; вул. Уютна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36038) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба