Справа № 694/192/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 694/192/19 Суддя першої інстанції: Гончаренко Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконною та скасувати постанову Волинської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 19 вересня 2018 року № 4744/20500/18.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 липня 2019 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що позивач порушив строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення, у зв`язку з чим правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності. Також відповідач зазначає, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд питання щодо складання протоколу про порушення митних правил та розгляду справи. Волинська митниця ДФС звертає увагу суду також на те, що вчинене ОСОБА_1 порушення митних правил є триваючим.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника. Також представник позивача просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 3 ст. 268 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представників сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС задовольнити, постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 липня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що посадовими особами митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС проводилася перевірка законності перебування на митній території України автомобіля марки SKODA FABIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , у результаті якої встановлено ознаки порушення митного законодавства України, передбаченого ст. 470 Митного кодексу України.

Листом від 13 липня 2018 року № ФОП-9115/20/03-70-61/36 ОСОБА_1 було запропоновано прибути до митного посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС о 10:00 год. 28 серпня 2018 року для надання пояснень стосовно причин та обставин не вивезення автомобіля за межі митної території України.

Позивач до митного посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС не прибув, у зв`язку з чим протокол про порушення митних правил від 28 серпня 2018 року № 4744/20500/18 був складений за відсутності ОСОБА_1 .

Розгляд справи був призначений на 19 вересня 2018 року на 10:00 год., про що позивач був повідомлений шляхом направлення листа від 31 серпня 2018 року № 3566/03-70-20-03-16.

Постановою в.о. начальника Волинської митниці ДФС від 19 вересня 2018 року № 7477/20500/18 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн 00 коп.

Підставою для прийняття вказаної постанови стало те, що згідно баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» ЄАІС ДФС, 12 травня 2018 року о 10:03 год. ОСОБА_1 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки SKODA FABIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , у митному режимі «транзит».

У постанові від 19 вересня 2018 року № 7477/20500/18 також зазначено, що станом на 28 серпня 2018 року автомобіль за межі митної території України не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

Не погоджуючись із постановою в справі про порушення митних правил, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання її незаконною і скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що рішення про накладення адміністративного стягнення було прийняте за межами строків, встановлених ч. 1 ст. 38 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення може бути накладене не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Суд першої інстанції зазначив, що у даному випадку правопорушення було виявлене 13 липня 2018 року, що підтверджується документально листом від 13 липня 2018 року № ФОП-9115/20/03-70-61/36 та змістом протоколу від 28 серпня 2018 року і постанови від 19 вересня 2018 року. За висновком суду першої інстанції адміністративне стягнення було накладене через два місяці та шість днів з дня виявлення правопорушення, проте, за вказаних обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягало закриттю у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів вважає зазначений висновок необґрунтованим, адже суд першої інстанції помилково застосував до даних правовідносин строки накладення адміністративного стягнення, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил визначені у ст. 467 Митного кодексу України, у зв`язку з чим підстави для застосування строків накладення адміністративного стягнення, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення - відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до ст. 522 Митного кодексу України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 серпня 2018 року у справі № 607/12366/15-а, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують Закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Таким чином, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки, в даному випадку, особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Отже, в даному випадку має місце триваюче правопорушення, у зв`язку з чим адміністративне стягнення могло бути накладене на позивача не пізніше, ніж через шість місяців з дня його виявлення.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що адміністративне правопорушення було виявлене 13 липня 2018 року, а оскаржувана постанова прийнята 19 вересня 2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за порушення митних правих у межах строку, встановленого ст. 467 Митного кодексу України.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що положеннями ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України передбачена відповідальність тільки за перевищення встановленого строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем. Позивач звертає увагу на те, що здійснив ввезення легкового автомобіля марки SKODA FABIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 на митну територію України для особистого користування.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Положеннями ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Автомобіль для цілей митного оформлення віднесений до категорії «товар». Товарами, відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Отже, доводи позивача про те, що положеннями ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України встановлено відповідальність за порушення строку доставки лише транспортних засобів комерційного призначення - не знайшли свого підтвердження.

Позивач також вказував на наявність окремих недоліків у оформленні протоколу про порушення митних правил від 28 серпня 2018 року № 4744/20500/18 та постанови в справі про порушення митних правил від 19 вересня 2018 року № 7477/20500/18, які не вплинули на можливість встановлення обставин і факту вчинення правопорушення, а також особи, яка його вчинила.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 не заперечує, що 12 травня 2018 року здійснив ввезення легкового автомобіля у митному режимі «транзит», який у встановлений строк не вивіз за межі митної території України та в інший митний режим не заявив. Також позивач в адміністративному позові підтверджує, що був належним чином повідомлений про дату, час і місце вирішення питання про складення протоколу та розгляду справи про порушення митних правил.

Також колегія суддів приймає до уваги, що Митний кодекс України містить перелік випадків, у яких перевищення встановленого строку доставки товарів не тягне за собою адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Посилання на зазначені обставини в адміністративному позові ОСОБА_1 - відсутні.

Вказані обставини у своїй сукупності вказують на те, що постанова від 19 вересня 2018 року № 4744/20500/18 є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування - відсутні.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС задовольнити, постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 липня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 77, 242, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби - задовольнити.

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 липня 2019 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку