Справа № 545/1131/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 р.Справа № 545/1131/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Путря О.Г., м. Полтава по справі № 545/1131/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Васильєва Дмитра Сергійовича третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Васильєва Дмитра Сергійовича (далі по тексту - інспектор УПП у Полтавській області Васильєв Д.С.), в якому просив суд визнати протиправними дії поліцейського роти № 4 БУПП в Полтавській області молодшого лейтенанта поліції Васильєва Д.С. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП; визнати незаконною та скасувати постанову поліцейського роти № 4 БУПП в Полтавській області молодшого лейтенанта поліції Васильєва Д.С. серії ДП18 № 664879 від 01.05.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.; провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09.07.2019 по справі № 545/1131/19 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Васильєва Дмитра Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09.07.2019 по справі № 545/1131/19 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заперечує порушення ним пп. «г» п.8.7.3 Правил дорожнього руху. Стверджує, що оскільки на світлофорі, розташованому по вул. Кагамлика на спірному перехресті, відсутні додаткові секції, позивач правомірно здійснив поворот ліворуч з вул. Кагамлика на вул. Європейську на основний дозволений зелений сигнал світлофору, за відсутності дорожніх знаків та дорожньої розмітки, які забороняють поворот ліворуч. Вважає, що наданий працівниками поліції відеозапис не є належним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки не відображає дорожньої ситуації у місці знаходження автомобіля позивача та в напрямку його руху, а також не містить доказів того, що позивач перетнув перехрестя з вул. Європейська в забороненому напрямку руху, а саме не в напрямку контурної стрілки, нанесеної на основний зелений сигнал світлофора. Зазначив, що наявна в матеріалах справи циклограма лише фіксує роботу світлофора та частоту зміни сигнальних кольорів на ньому, і в даному випадку свідчить виключно про здійснення позивачем повороту ліворуч на дозволений зелений сигнал світлофора. Надані відповідачем фотографії світлофорів зроблені не безпосередньо під час складення оскаржуваної постанови, а після спливу певного часу та зміни дорожньої ситуації. Отже, на думку позивача, факт порушення ним п.8.7.3 ПДР не підтверджено належними і допустимими доказами. Крім того, вказує, що в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено, що позивач порушив саме пп. «г» п. 8.7.3 ПДР. Враховуючи викладене, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.05.2019 інспектором роти №4 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Васильєвим Д.С. винесена постанова серії ДП18 № 664879 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_1 01.05.2019 о 22:41 год. у м. Полтаві, керуючи транспортним засобом Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кагамлика, перетнув регульоване перехрестя з вул. Європейською в забороненому напрямку руху, а саме не в напрямку контурної стрілки, нанесеної на основний зелений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом про її оскарження.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваної постанови, оскільки факт вчинення позивачем порушення пп. «г» п.8.7.3 ПДР підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Як встановлено частиною 2 статті 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 8.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі по тексту - ПДР), світлофори, призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Відповідно до п. 8.7.2 ПДР світлофори з вертикальним розташуванням сигналів можуть мати одну або дві додаткові секції з сигналами у вигляді зеленої стрілки (стрілок), що розташовуються на рівні сигналу зеленого кольору.

Згідно з пп.пп. «б», «г» п.8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення:

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідачем на підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення пп. «г» п.8.7.3 ПДР було надано до матеріалів справи відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля, циклограму та фотографії світлофора на перехресті вул. Кагамлика, Р. Кириченко та Європейської, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

З досліджених судом першої та апеляційної інстанції відеозапису події, фотознімків, які містяться на диску, та циклограми роботи світлофорного об`єкту перехрестя доріг вулиць Р.Кириченко - Кагамлика - Європейської м. Полтави вбачається, що автомобіль поліції знаходиться на вказаному регульованому перехресті по вул. Європейській в напрямку вул. П.Мстислава м. Полтави (напрямок 2 відповідно до циклограми ).

Автомобіль позивача рухався по вул. Кагамлика в напрямку вул. Р. Кириченко м. Полтави (напрямок 4 відповідно до циклограми).

На відеозаписі зафіксовано зміну сигналів світлофору по вул. Європейській (напрямок 2 відповідно до циклограми), а саме, вмикається зелений миготливий сигнал світлофору - жовтий - червоний .

Відповідно до циклограми роботи світлофора, в момент ввімкнення забороняючого червоного сигналу світлофору по вул. Європейській (напрямок 2) по вул. Кагамлика (напрямок 4) вмикається дозволяючий зелений сигнал.

Згідно з відповіддю підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» від 19.06.2019 № 8581, наданої на запит суду першої інстанції, на перехресті вулиць Європейська - Р.Кириченко - Кагамлика м. Полтави розташований світловий об`єкт типу 2 відповідно до чинних ПДР (наявні чорні контурні стрілки, нанесені на основний зелений сигнал світлофору). Відповідно до нанесених контурних стрілок, при ввімкненні основного зеленого сигналу світлофора із вул. Кагамлика дозволяється рух прямо на вул. Р.Кириченко та вправо на вул. Європейську.

Тобто, зелений сигнал сфітлофора не дозволяє транспортним засобам рух ліворуч із вул. Кагамлика на вул. Європейську.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що позивач не заперечує факту здійснення повороту наліво з вул. Кагамлика на вул. Європейську, що підтверджується змістом апеляційної скарги та відеозапису з нагрудної камери поліцейського, однак, вважає, що оскільки такий маневр здійснено ним на дозволяючий зелений сигнал світлофора, у його діях відсутнє порушення п.8.7.3 ПДР.

Однак, доводи позивача про те, що у разі відсутності додаткової секції, на зелений сигнал світлофора дозволений рух як прямо і направо, в напрямку контурної стрілки, так і ліворуч, ґрунтуються на помилковому розумінні позивачем норм пп. «б» та пп. «г» п.8.7.3 ПДР, про що свідчить також відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Та обставина, що цей світлофор не має додаткових секцій (а, відповідно, і зелених стрілок у додатковій секції), свідчить лише про те, що на даному перехресті під час горіння зеленого сигналу світлофора можливий рух лише прямо та поворот праворуч, а поворот ліворуч заборонений в будь-якому випадку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем порушено пп. «г» п. 8.7.3 ПДР України, а доводи позивача про те, що він правомірно здійснив маневр наліво з вул. Кагамлика на вул. Європейську, є безпідставними.

Твердження позивача про те, що долучений відповідачем відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відеофіксація велась з іншого боку вулиці, на відео зафіксовано лише факт перетинання ним перехрестя і здійснення повороту наліво із вул. Кагамлика на вул. Європейську м. Полтави та не зафіксований факт порушення ПДР України, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки, з наведених вище підстав, сам факт повороту ліворуч з вул. Кагамлика на вул. Європейську, навіть на зелений сигнал світлофора, є порушенням пп. «г» п.8.7.3 ПДР.

Вказаний відеозапис містить інформацію щодо предмету доказування по даній справі, оскільки зроблений під час вчинення правопорушення (22:24 год. 01.05.2019), та фіксує місце вчинення правопорушення - перехрестя вул. Кагамлика, Європейської, Р. Кириченко, отже, є належним доказом у розумінні ст.73 КАС України.

Дані про вказаний відеозапис та технічний засіб, яким його здійснено - відеореєстратор, внесено до оскаржуваної постанови у графі 7 «До постанови додаються», а отже, відсутні підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом.

Твердження позивача про те, що вказаний відеозапис не фіксує світлофору та зміни його кольорів, а також не повністю відображає дорожню обстановку, спростовуються дослідженим відеозаписом.

Колегія суддів відмічає, що відповідно до циклограми в момент ввімкнення забороняючого червоного сигналу світлофора по вул. Європейській (напрямок 2) по вул. Кагамлика (напрямок 4) вмикається дозволяючий зелений сигнал.

Отже, навіть з урахуванням того, що патрульний автомобіль в момент здійснення відеозапису знаходився на вул. Європейській (а не на вул. Кагамлика) і не фіксував світлофор, що стоїть по вул. Кагамлика, з урахуванням циклограми можливо встановити, що під час ввімкнення червоного сигналу на світлофорі по вул. Європейській вмикається зелений сигнал по вул. Кагамлика.

Разом з тим, як зазначалось вище, з вул. Кагамлика на вул. Європейську ліворуч поворот заборонено в будь-якому випадку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає необґрунтованими твердження позивача про неналежність та недопустимість вказаного доказу, та вказує, що факт порушення ОСОБА_1 пп. «г» п.8.7.3 ПДР підтверджено наявними в матеріалах справи доказами у їх сукупності (відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля, фотографії світлофора, циклограма).

З приводу доводів позивача про незазначення поліцейським в оскаржуваній постанові того, що позивач порушив саме підпункт «г» пункту 8.7.3 ПДР, колегія суддів вказує, що у розумінні ч.1 ст.283 КУпАП обов`язковими реквізитами постанови у справі про адміністративне правопорушення є опис обставин, установлених при розгляді справи, та зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Норму, яка передбачає відповідальність за вчинене порушення, в оскаржуваній постанові зазначено - ч.2 ст.122 КУпАП.

З урахуванням того, що відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, інспектором поліції було детально роз`яснено позивачу, в чому полягає порушення ним п.8.7.3 ПДР, та продемонстровано в Правилах дорожнього руху і зачитано ту норму, яку порушено, колегія суддів вважає, що відсутність вказівки на підпункт «г» п.8.7.3 ПДР в оскаржуваній постанові не впливає на повноту встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

З приводу позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За приписами ч.1 ст.283 КУпАП, п. 4 розділу І, п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, зокрема, ч.2 ст.122 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, складення постанови у справі про адміністративне правопорушення є встановленим законом повноваженням відповідача, яке він зобов`язаний реалізувати у випадку наявності обґрунтованих підстав вважати, що водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно зі ст.287 КАС України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних положень закону, колегія суддів дійшла висновку, що саме постанова поліцейського у справі про адміністративне правопорушення має безпосередній вплив на стан суб`єктивних прав та обов`язків особи, відносно якої складено постанову. У разі судового оскарження постанови при вирішенні спору судом підлягають оцінці і підстави притягнення до адміністративної відповідальності, а також проводиться перевірка доведеності факту порушення водієм правил дорожнього руху.

У спірних відносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для позивача є постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 664879 від 01.05.2019 (акт індивідуальної дії).

Враховуючи, що інспектором УПП у Полтавській області Васильєвим Д.С. фактично реалізована його компетенція на розгляд справи про адміністративне правопорушення, в результаті чого винесено рішення - постанову про накладення адміністративного стягнення, оспорювані дії щодо складення постанови не є юридично значимими для позивача та такими, що порушують його права та інтереси.

Колегія суддів зауважує, що доводів щодо неправомірної поведінки відповідача під час винесення оскаржуваної постанови, нероз`яснення прав позивача, ненадання можливості реалізувати надані законом право на подання пояснень та право скористатися правничою допомогою тощо, ані позов, ані апеляційна скарга не містять.

Протиправність дій відповідача ОСОБА_1 пов`язує виключно з незгодою з оскаржуваною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, правомірність останньої підтверджена належними і допустимими доказами.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та скасування оскаржуваної постанови серії ДП18 № 664879 від 01.05.2019.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09.07.2019 року по справі № 545/1131/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню в силу ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий С.П. Жигилій