Справа № 163/1621/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5568/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представника апелянта Порхун А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Волинської митниці Державної фіскальної служби на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 22 квітня 2019 року (ухвалене головуючим - суддею Чишій С.С. о 12 год. 52 хв. у м. Любомль, повний текст судового рішення складено 26 квітня 2019 року) у справі № 163/1621/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 3717/20500/18 від 08.08.2018 за ознаками ст. 485 Митного кодексу України (далі - МК України).

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що при винесенні оскаржуваної постанови митний орган не конкретизував, які саме надані ним декларанту документи містять неправдиві відомості. Стверджує, що особисто жодних документів до митного органу не подавав, жодних даних у митну декларацію не вносив та не вчиняв інших дій щодо митного оформлення транспортного засобу марки «RENAULT», модель «KANGOO». Такі дії здійснював декларант ОСОБА_2 , в якого відповідач пояснень не відібрав. Відповідач будь-яких рішень щодо коригування митної вартості не приймав, запитів до іноземного контрагента з метою з`ясування законності та легітимності поданих товарно-супровідних документів не здійснював. Крім цього вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови були порушенні його права на участь в розгляді справи та правом користуватись захистом.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 22.04.2019 адміністративний позов задоволено. Постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Євгенія Сергійовича від 08.08.2018 в справі про порушення митних правил № 3717/20500/18 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 99 577, 56 грн, визнано протиправною і скасовано. Провадження в справі про порушення митних правил № 3717/20500/18 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що належних, допустимих і достатніх доказів про наявність в діях позивача складу передбаченого ст. 485 МК України правопорушення не встановлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що документи котрі були надані митними органами Литовської Республіки та знаходяться в матеріалах справи взагалі не досліджувалися під час розгляду справи в суді першої інстанції. Вважають не зрозумілим твердження суду першої інстанції «надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, аніж тим, що подані до митного оформлення на Волинській митниці ДФС» тому, що документи котрі були надані митними органами Литовської Республіки, а саме рахунок - фактура (PAZYMA - SASKAITA) серії TSN № 2418 від 06.02.2018 за ціною 5000 євро, є завірений мокрою печаткою компанії продавця UAB «T&S MOBILE», та підписом директора цієї компанії та на яку було оформлено експортну декларацію від 06.02.2018 MRN № 18LTKR1000EK02CE04 завірену інспектором понагляду за митними процедурами, натомість до митного оформлення були поданні документи рахунок - фактура (Transporto Priemones Pirkimo - Pardavimo Sutartis) від 06.02.2018 за ціною 1300 євро, без належних печаток, але відправником є та сама литовська компанія UAB «T&S MOBILE», що і по документах надісланих від митних органів Литовської Республіки.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судове засідання ,явку свого представника не забезпечив, на виклик суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи в його відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що митне оформлення легкового автомобіля «Рено Канго», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , здійснене 08.02.2018 посадовою особою митного поста «Луцьк» Волинської митниці ДФС за поданою декларантом (митним брокером) ПП «Логістикброк» ОСОБА_2 митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 205090/2018/009198.

Згідно рахунку-фактури від 06.02.2018 вартість транспортного засобу становить 1300 євро, його продавцем виступала компанія UAB «Mobile», отримувачем - ОСОБА_3 .

За митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості у 63574, 39 грн було нараховано та сплачено 32743, 47 грн митних платежів.

Згодом Державною фіскальною службою України отримано запит литовських митних органів від 13.04.2018 про підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких також транспортний засіб марки «RENAULT», модель «KANGOO», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

27.06.2018 документи литовських митних органів ДФС України надіслало Волинській митниці ДФС для проведення перевірки.

Згідно експортної митної декларації Литовської Республіки MRN № 18LTKR1000EK02СЕ04, рахунку-фактури (документа під назвою «Pazyma - SASKAITA») серії TSN № 2418 від 06.02.2018 транспортного засобу марки «RENAULT», модель «KANGOO» був проданий компанією UAB «T&S MOBILE» громадянину ОСОБА_4 за ціною 5000 євро.

З огляду на різницю вартості транспортного засобу, заявленої і прийнятої під час митного оформлення, стосовно литовської експортної митної декларації різниця розміру митних платежів становить 33192 ,52 грн, що визначено службовою запискою УАМП Волинської митниці.

17.07.2018 інспектор Волинської митниці ДФС склав щодо позивача протокол про порушення митних правил № 3717/20500/18 за ознаками ст. 485 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 через декларанта ОСОБА_2 під час митного оформлення транспортного засобу марки «RENAULT», модель «KANGOO», вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 33192, 52 грн, тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару, та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

08.08.2018 в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацький Є.С. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 3717/20500/18 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 99577, 56 грн.

Вважаючи прийняте рішення протиправним, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи та законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилкове застосування норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 485 МК України, в редакції чинній на час ввезення транспортного засобу позивачем, встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, ст. 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Відтак, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення такого на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. (частини 5, 6 статті 264 МК України).

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що під час митного оформлення транспортного засобу марки «RENAULT», модель «KANGOO», календарний рік виготовлення 2013, модельний рік виготовлення 2013, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1461 см3, що був у використанні, декларантом (митним брокером) ПП «Логістикброк», м.Луцьк, ОСОБА_2 з метою ідентифікації транспортного засобу та для підтвердження заявленої митної вартості, надано митну декларацією типу ІМ40ДЕ № 205090/2018/009198 та рахунок-фактури від 06.02.2018 згідно з якими вартість транспортного засобу, придбаного у фірми UAB «Mobile» становить 1300 євро.

За митне оформлення транспортного засобу при митній вартості такого 63574, 39 грн. сплачено митних платежів в загальній сумі 32743, 47 грн.

Разом з цим, 05.07.2018 до Волинської митниці ДФС з Державної фіскальної служби України листом від 27.06.2018 № 19851/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «KANGOO», номер кузова НОМЕР_1 за експортною митною декларацією MRN 18LTKR1000EK02CE04 та рахунок-фактури серії (PAZYMA - SASKAITA) серії TSN № 2419 від 06.02.2018 щодо купівлі-продажу вказаного транспортного засобу.

Згідно з експортною митною декларацією тип EX А MRN 18LTKR1000EK02CE04, рахунок-фактури (PAZYMA - SASKAITA) серії TSN № 2419 від 06.02.2018 та прибутковим касовим ордером серії LT658343917 від 06.02.2018, вказаний транспортний засіб придбано ОСОБА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у UAB «T&S Mobile» за ціною 5000 Євро.

У вказаних документах ОСОБА_3 зазначений як покупець та вантажоодержувач.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що експортна декларація - це загальноприйнятий міжнародний документ, який підтверджує проходження товару митного оформлення в країні відправлення, підтверджує експорт товару та оформляється в момент експортного митного оформлення перед вивезенням товару. Залежно від умов поставки по Інкотермс експортну декларацію повинен оформити продавець товару або покупець (умова EXW). Експортна митна декларація ЕХ А оформляється при звичайному, стандартному експорті. У такій зазначаються дата продажу, номер шасі (рами), кузова (або ідентифікаційний номер), номер двигуна автомобіля, модель, рік виготовлення, а також ім`я та прізвище особи, якій продано автомобіль. Вказана вартість товару, який експортується, відповідає ціні, вказаній в інвойсі. Саме на підставі експортної декларації можна дізнатися митну вартість товару.

Так, за результатами проведеного опрацювання зазначеного звернення митних органів Литовської Республіки та товаросупровідних документів до нього відповідачем встановлено, що вказаний автомобіль проданий компанією UAB «T&S Mobile» громадянці України ОСОБА_4 за ціною 5000 Євро, що за курсом Національного банку України станом на 08.02.2018, тобто на момент митного оформлення склало 167301, 03 грн.

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів Волинської митниці ДФС від 17.07.2018 № 920/03-70-19-03-25 за митне оформлення вказаного транспортного засобу при митній вартості 167301, 03 грн необхідно сплатити митні платежі у загальній сумі 59578, 55 грн, тобто різниця між сплаченими платежами і платежами, які необхідно було сплатити становить 33192, 52 грн.

За таких обставин, враховуючи інформаційну складову та мету видачі експортної декларації, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що на момент митного оформлення автомобіля марки «Renault» модель «KANGOO», позивач подав документи, необхідні для визначення митної вартості, відомості яких не відповідають відомостям у документах, наданих продавцем товару UAB «T&S Mobile», який склав експортну декларацію.

В свою чергу, щодо аргументів представника позивача, щодо обрання декларантом шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару, а не першого (за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються), як підставу вірного визначення митної вартості транспортного засобу, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Такі відомості є відомостями, необхідними для митних цілей.

Відтак, законодавчо закріплене право декларанта або уповноваженої ним особи вибору методу визначення митної вартості товарів не звільняє від обов`язку подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, зокрема, щодо вартості товару, як це передбачено ст. 52 МК України.

В свою чергу, дії щодо заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо митної вартості товару та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, складають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Щодо доводів позивача, що при митному оформленні транспортного засобу він самостійно жодних документів (відомостей) не надавав, а тому не може нести відповідальність передбачену ст. 485 МК України, то колегія суддів вважає такі безпідставними, оскільки відсутні будь - які докази вчинення щодо позивача шахрайських дій іншими особами при ввезенні та розмитненні автомобіля марки «RENAULT», модель «KANGOO», номер кузова НОМЕР_1 .

Крім цього, у поданій до митного оформлення митній декларації типу ІМ40ДЕ № 205090/2018/009198 саме ОСОБА_1 зазначений як особа, відповідальна за фінансове врегулювання - резидент, що уклав зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту) (Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651).

Враховуючи вказане, за відсутності доказів вчинення щодо позивача шахрайських дій іншими особами при ввезенні та розмитненні автомобіля марки «RENAULT», модель «KANGOO», номер кузова НОМЕР_1 , суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме позивач є суб`єктом відповідальності за порушення митних правил, яке передбачено статтею 485 МК України.

З огляду на встановлене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем порушено митні правила, передбачені статтею 485 МК України під час митного оформлення транспортного засобу марки «RENAULT», модель «KANGOO», номер кузова НОМЕР_1 із зазначенням відомостей, які відмінні від відомостей, зазначених у експортній декларації EX А MRN 18LTKR1000EK02CE04, рахунку-фактурі (PAZYMA - SASKAITA) серії TSN № 2419 від 06.02.2018 та прибутковому касовому ордері серії LT658343917 від 06.02.2018, що подані органами Литовської Республіки на підтвердження факту придбання ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у UAB «T&S Mobile» за ціною 5000 євро.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 22 квітня 2019 року у справі № 163/1621/18 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 30липня 2019 року