Справа № 160/4514/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2019 року Справа № 160/4514/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Геркулес Плюс» до відповідача-1: Державної фіскальної служби України, відповідача-2: Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
17 травня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Геркулес Плюс» до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1), Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач-2), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:
- від 06.05.2019 р. №1154487/30688389 щодо податкової накладної №4;
- від 06.05.2019 р. №1154485/30688389 щодо податкової накладної №6;
- від 06.05.2019 р. №1154486/30688389 щодо податкової накладної №8.
Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «Геркулес Плюс» від 04.04.2019 р. № 4, від 08.04.2019 р. № 6, від 09.04.2019 р. № 8.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ним засобами електронного зв`язку направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні: від 04.04.2019 р. № 4, від 08.04.2019 р. № 6, від 09.04.2019 р. № 8, виписані в адресу ТОВ «Геркулес і К», у зв`язку з наданням послуг з перевезення автомобільним транспортом на підставі договору від 12.03.2019 р. №1.
Згідно квитанцій про реєстрацію від 26.04.2019 р. та від 25.04.2019 р. вказані податкові накладні були отримані податковим органом, але реєстрацію зупинено із посиланням на пп. 2.1. п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Підприємству запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
30.04.2019 р. позивачем направлено до податкового органу письмові пояснення та копії відповідних документів, необхідних для проведення реєстрації зупинених податкових накладних від 04.04.2019 р. № 4, від 08.04.2019 р. № 6, від 09.04.2019 р. № 8, однак за результатами розгляду поданих документів комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних були прийняті рішення:
- від 06.05.2019 р. №1154487/30688389, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 04.04.2019 р. №4;
- від 06.05.2019 р. №1154485/30688389, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 08.04.2019 р. № 6;
- від 06.05.2019 р. №1154486/30688389, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 09.04.2019 р. № 8.
Зазначені рішення позивач вважає необґрунтованими та такими, що порушують норми податкового законодавства, права та охоронювані законом інтереси позивача, оскільки підприємством подані податковому органу всі необхідні документи, що підтверджують фактичне здійснення перевезень на замовлення ТОВ «Геркулес і К», а тому оскаржені рішення про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними і підлягають скасуванню судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 160/4514/19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
19 червня 2019 року від відповідача - 1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти заявлених позовних вимог ТОВ «Геркулес Плюс» та вказав, що ним не вчинялися протиправні дії, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки позивача, а заявлені підприємством вимоги до відповідача - 1 є похідними від вимог до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та не можуть бути вирішені без надання оцінки рішенням комісії податкового органу регіонального рівня.
19 червня 2019 року від відповідача - 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти позовних вимог, в обґрунтування своєї позиції вказав, що за результатами розгляду комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області документів та пояснень, наданих ТОВ «Геркулес Плюс» з повідомленням №1 від 30.04.2019 року до податкових накладних №6 від 08.04.2019 року, №8 від 09.04.2019 року та №4 від 04.04.2019 року прийняті рішення №1154485/30688389, №1154486/30688389, №1154487/30688389 від 06.05.2019 року про відмову в реєстрації вказаних податкових накладних з причини ненадання платником первинних документів, а саме: акту здачі - приймання наданих послуг, звітів про здійснені поїздки в обсягах заявленої передплати, обліково - сальдової відомості по рахунку 361. Крім того, платником надані платіжні доручення по розрахунках з замовником, які не завірені належним чином банком (згідно пояснення платника від 26.04.2019 року №26/04-19 зазначені податкові накладні виписані по передплаті).
25 червня 2019 року представником позивача надано відповідь на відзив, в якій щодо доводів відповідача -1 про дискреційність повноважень Державної фіскальної служби України по реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних вказав, що такі доводи є помилковими, оскільки за умови визнання протиправним рішення комісії регіонального рівня, яким відмовлено у реєстрації податкових накладних, належним та ефективним способом захисту прав платника є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень таку реєстрацію здійснити.
Щодо посилання представника відповідача - 2 на ненадання позивачем документів, то у оскаржуваних рішеннях посилання на такі документи відсутнє.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, основним кодом діяльності ТОВ «Геркулес Плюс» є вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41).
ТОВ «Геркулес Плюс» займається перевезенням вантажу автомобільним транспортом, код послуги згідно ДКПП - 49.41. Основним отримувачем послуг перевезення ТОВ «Геркулес Плюс» є ТОВ «Геркулес і К» (і.к. 33613520), послуги надаються на постійній основі та мають безперервний та ритмічний характер.
Судом встановлено, що між ТОВ «Геркулес Плюс» (перевізник) та ТОВ «Геркулес і К» (замовник) 12.03.2019 р. укладений договір № 1 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом. На підставі вказаного договору позивачем було здійснено на замовлення ТОВ «Геркулес і К» перевезення вантажів, згідно ТТН та подорожніх листів.
За умовами вказаного договору сторони погодили, що враховуючи безперервний та ритмічний характер перевезень акт надання послуг складається наприкінці місяця.
З 01 квітня по 09 квітня 2019 року ТОВ «Геркулес Плюс» отримало від ТОВ «Геркулес і К» кошти у рахунок оплати наданих послуг згідно:
Згідно квитанцій про реєстрацію від 26.04.2019 р. щодо податкової накладної від 04.04.2019 р. №4 та від 25.04.2019 р. щодо податкових накладних від 08.04.2019 р. № 6 та від 09.04.2019 р. № 8, вказані податкові накладні були отримані податковим органом, але реєстрацію зупинено із посиланням на пп. 2.1. п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Підприємству запропоновано надати пояснення та/або копії документів достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
30.04.2019 р. позивачем направлено до податкового органу письмові пояснення та копії відповідних документів, необхідних для проведення реєстрації зупинених податкових накладних від 04.04.2019 р. № 4, від 08.04.2019 р. № 6, від 09.04.2019 р. № 8, однак за результатами розгляду поданих документів комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних були прийняті рішення:
- від 06.05.2019 р. №1154487/30688389, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 04.04.2019 р. №4;
- від 06.05.2019 р. №1154485/30688389, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 08.04.2019 р. № 6;
- від 06.05.2019 р. №1154486/30688389, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 09.04.2019 р. № 8.
Зазначені рішення позивач вважає необґрунтованими та такими, що порушують норми податкового законодавства, права та охоронювані законом інтереси позивача.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з п. 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Пунктами 14 - 15 Порядку №1246 передбачено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII).
Редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII).
Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
21 лютого 2018 року на виконання вимог Закону №2245-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117).
Окремими положеннями Порядку №117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.
Згідно з положеннями статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Лист Державної фіскальної служби України від 29.10.2018 р. № 3104/4/99-99-07-05-04-13, яким визначаються критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, не є нормативно-правовими актами, оскільки не зареєстрований у Міністерстві юстиції України у відповідності до вимог ст. 117 Конституції України та Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року №731.
Згідно з Положенням про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375 міністерство у межах повноважень видає накази, організовує і контролює їх виконання. Саме накази Мінфіну, а не листи, є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Нормативно-правові акти Мінфіну підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку. Накази Мінфіну, видані у межах повноважень, передбачених законом, обов`язкові для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.
Однак, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірних у цій справі актів індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у відповідності до вимог якої прийнято Порядок №117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у період, що аналізується, визначалися листом Державної фіскальної служби України від 29.10.2018 р. № 3104/4/99-99-07-05-04-13 "Критерії ризиковості платника податку і здійснення операцій", який не є нормативно-правовим актом у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України, хоча і зачіпає права, свободи й законні інтереси невизначеного кола громадян.
З урахуванням означеного законні підстави для зупинення реєстрації податкових накладних товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Геркулес Плюс» від 04.04.2019 р. № 4, від 08.04.2019 р. № 6, від 09.04.2019 р. № 8 були відсутні.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Із оскаржених рішень комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.05.2019 р. №1154487/30688389, №1154485/30688389, №1154486/30688389 видно, що підставою для такої відмови стало не надання платником податку копій документів, а саме: документів щодо постачання /придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків - фактур/інвойсів, актів приймання - передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджено постановою Кабінету Міністрів від 21.02.2018 № 117.
Згідно п. 14. Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Відповідно до п.п. 18, 19 та 21 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.
Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).
Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Як видно з матеріалів справи, позивачем до податкового органу були направлені пояснення та документи, на підставі яких було складено податкові накладні від 04.04.2019 р. № 4, від 08.04.2019 р. № 6, від 09.04.2019 р. № 8.
Суд зазначає, що в оскаржених рішеннях від 06.05.2019 р. №1154487/30688389, №1154485/30688389, №1154486/30688389 комісією не наведено обґрунтування відмови в реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених позивачем в адресу ТОВ «Геркулес і К», лише зазначено про не надання платником податків документів, проте які саме документи не були надані та яких документів не вистачало для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних не вказано.
Як вказав Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Також у зазначеній постанові Верховний Суд вказав, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Щодо доводів відповідача - 2 про те, що позивачем до податкового органу не було надано акт здачі - приймання наданих послуг, звіти про здійснені поїздки в обсягах заявленої передплати, обліково - сальдової відомості по рахунку 361 та надані платіжні доручення по розрахунках з замовником, які не завірені належним чином банком, то такі доводи не приймаються судом до уваги, оскільки оскаржувані рішення комісії посилання на відсутність таких документів та на неналежне засвідчення платіжних доручень не містять.
За положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що рішення комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.05.2019 р. №1154487/30688389, №1154485/30688389, №1154486/30688389 не відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесені необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
З урахуванням наведеного позовна вимога про визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: від 06.05.2019 р. №1154487/30688389, №1154485/30688389, №1154486/30688389 про реєстрацію або про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню.
Суд зазначає, що у відповідності до п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг.
Цьому обов`язку кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з п.28 Постанови №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно з положеннями п. 19 та п. 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
З урахуванням означеного, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані товариством з обмеженою відповідальністю «Геркулес Плюс» податкові накладні: від 04.04.2019 р. № 4, від 08.04.2019 р. № 6, від 09.04.2019 р. № 8.
Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.
У відповідності до ч.1, ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч.1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до пункту 1 частини 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд зазначає, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Указане правило при вирішені питання про співмірність заявленої до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.03.2018 року у справі №815/4300/17 (73021615) та від 11.04.2018 року у справі №814/698/16 (73356068).
Як видно з додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 14.05.2019 року №1405 вартість правової допомоги (робіт/послуг) складає:
- за надання усної консультації ТОВ «Геркулес Плюс» вартість 700,00 грн.;
- за вивчення фактичних обставин справи та ознайомлення з документами наданими ТОВ «Геркулес Плюс» - 1300 грн.;
- за збір доказів по справі, ознайомлення з судовою практикою по аналогічним справам для ТОВ «Геркулес Плюс» - 2000 грн.;
- за підготовку позовної заяви від імені ТОВ «Геркулес Плюс» до ДФС України щодо визнання незаконними рішень щодо блокування податкових накладних №4 від 04.04.2019 р., №6 від 08.04.2019 р., №8 від 09.04.2019 р - 4000,00 грн..
- за складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів по справі правового характеру, підготовка відповіді на відзив на позовну заяву - 2000,00 грн.
Зокрема щодо послуг з надання усної консультації ТОВ «Геркулес Плюс», вивчення фактичних обставин справи та ознайомлення з документами наданими ТОВ «Геркулес Плюс», збір доказів по справі, ознайомлення з судовою практикою по аналогічним справам для ТОВ «Геркулес Плюс», складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів по справі правового характеру, то докази на підтвердження надання таких послуг в матеріалах справи відсутні, відсутній також і акт приймання-передачі наданих послуг із детальним розрахунком витраченого адвокатом часу по кожному виду робіт.
Таким чином, враховуючи надані до суду докази, складність справи, надані адвокатом послуги, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, їх обсяг та ціну позову, суд вважає, що до стягнення з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань підлягає сума судових витрат, понесених позивачем під час розгляду даної справи на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 139 КАС України суд також вважає за необхідне стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Геркулес Плюс» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 194, 205, 242 - 246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:
- від 06.05.2019 р. №1154487/30688389, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 04.04.2019 р. №4;
- від 06.05.2019 р. №1154485/30688389, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 08.04.2019 р. № 6;
- від 06.05.2019 р. №1154486/30688389, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 09.04.2019 р. № 8.
Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані товариством з обмеженою відповідальністю «Геркулес Плюс» податкові накладні: від 04.04.2019 р. № 4, від 08.04.2019 р. № 6, від 09.04.2019 р. № 8 датою їх отримання.
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Геркулес Плюс» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Геркулес Плюс» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

29 липня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

Згідно з оригіналом.

Суддя В.М. Олійник