Справа № 640/2545/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2545/19 Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., за участі представника позивача Онищука В.В. , представника відповідача Борозни М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аша Формулейшнс до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 червня 2018 року №

В С Т А Н О В И В :

13.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Аша Формулейшнс» (надалі - ТОВ «Аша Формулейшнс») звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - ГУ ДФС у м.Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 червня 2018 року №, яким до позивача за порушення ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 4011687,40 грн. за платежем «пеня за порушення терміну розрахунків у сфері ЗЕД».

Позов обґрунтовано тим, що позивачем вживались всі передбачені чинним законодавством заходи для недопущення господарського правопорушення.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 квітня 2019 року позов задоволено у повному обсязі.

Суд першої інстанції, приймаючі рішення у справі, дійшов висновку, що відповідачем неправомірно застосовано до позивача пеню спірним податковим повідомленням-рішенням від 21 червня 2018 року №.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 квітня 2019 року як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апелянт зазначив, що за наслідками проведеної перевірки відповідачем були встановлені порушення положень Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» внаслідок чого винесено спірне податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представник сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 20 червня 2017 року між позивачем (покупець) та фірмою «Vivimed Labs Int» (Індія) (продавець) укладено контракт №VVMD-ASH-01/17 на поставку лікарських препаратів. Якість товару, поставленого за вказаним контрактом, повинно бути підтверджено спеціалістами державної інспекції з контролю за якістю лікарських засобів та дієтичних добавок країни покупця. Згідно специфікації №1 до контракту фірмою «Vivimed Labs Int» (Індія) має постачатися позивачу таблетки Бол-Ран №100 (10х10) у кількості 500000 упаковок. Згідно додаткової угоди №1 від 20 червня 2017 року сторони домовились про те, що товар виробництва компанії «Bafna Pharmaceuticals Ltd», Індія, поставлений згідно специфікації №1 до даного контракту, буде поставлений компанією «Vivimed Labs Int», Індія. Додатковою угодою №2 від 05 березня 2018 року до контракту змінено асортимент товару, у зв`язку з чим специфікацію №1 виключено. Згідно специфікації №2 від 05 березня 2018 року до контракту позивачу має бути поставлені Бол-Ран таблетки №100 (10х10) у кількості 167038 упаковок та Левофлокс таблетки, вкриті плівковою оболонкою по 500 мг №5 у кількості 15770 упаковок. Згідно додаткової угоди №3 від 10 квітня 2018 року до контракту змінено строк та дату поставки товару. Згідно специфікації №3 від 10 квітня 2018 року позивачу має бути поставлені Бол-Ран таблетки №100 (10х10) у кількості 79287 упаковок виробництва «Bafna Pharmaceuticals Ltd», Індія, Бол-Ран таблетки №100 (10х10) у кількості 87751 упаковок виробництва «Vivimed Labs Int», Індія, Левофлокс таблетки, вкриті плівковою оболонкою по 500 мг №5 у кількості 15770 упаковок виробництва «Bafna Pharmaceuticals Ltd», Індія. Згідно додаткової угоди №4 від 05 липня 2018 року сторони домовились про поставку товару згідно специфікації №4, специфікацію №3 вирішено виключити, змінено строк та дату поставки товару та умови платежу. Відповідно до специфікації №4 від 05 липня 2018 року позивачу має бути поставлені Бол-Ран таблетки №100 (10х10) у кількості 79287 упаковок виробництва «Bafna Pharmaceuticals Ltd», Індія, Бол-Ран таблетки №100 (10х10) у кількості 93318 упаковок виробництва «Vivimed Labs Int», Індія, Левофлокс таблетки, вкриті плівковою оболонкою по 500 мг №5 у кількості 15770 упаковок виробництва «Bafna Pharmaceuticals Ltd», Індія.

Згідно митних декларацій від 03 травня 2018 року №421947 від компанії «Vivimed Labs Int», Індія надійшов товар «Ліки для людей: Бол-ран таблетки» на суму 132639 дол. США (екв.3469181,93 грн.) та від 15 березня 2018 року №281243 - товар «Ліки для людей» на суму 286748 дол. США (екв. 286748,00 грн.), а також згідно митної декларації від 30 серпня 2018 року №423614 надійшов товар «Ліки для людей - Бол-ран таблетки» на суму 147315 дол. США (екв. 4141971,30 грн.).

На виконання умов контракту №VVMD-ASH-01/17 від 20 червня 2017 року позивачем 19 липня 2018 року здійснено платіж у розмірі 500000 дол. США (екв. 12972064,50 грн.), 28 вересня 2017 року - платіж у розмірі 25000 дол. США (екв. 661820,75 грн.), 08 вересня 2017 року - платіж у розмірі 25000 дол. США (екв. 651824,10 грн.).

Крім того, 20 червня 2017 року між позивачем (покупець) та компанією «SUNBERG LIFESCIENCES PTV LTD» (Індія) (продавець) укладено договір №SUN-ASH-XNDR-LIP-PUZ-02/17 на поставку дієтичних добавок в номенклатурі, кількості та за ціною, зазначеними у специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору. Якість товару, поставленого за вказаним контрактом, повинно бути підтверджено спеціалістами державної інспекції з контролю за якістю лікарських засобів та дієтичних добавок країни покупця. Згідно специфікації №1 від 20 червня 2017 року позивачу має бути поставлено Хондромін у кількості 10000 упаковок, Липорин у кількості 12000 упаковок та Пузинорм у кількості 13000 упаковок виробництва «SOFTGEL HEALTHCARE PVT LTD.», Індія. Згідно додаткової угоди від 20 червня 2017 року №1 зазначений товар має бути поставлений компанією «SUNBERG LIFESCIENCES PVT LTD», Індія. Згідно специфікації №2 від 01 лютого 2018 року позивачу має бути поставлено Пузинорм у кількості 4067 упаковок та Гингора у кількості 10000 упаковок виробництва «SOFTGEL HEALTHCARE PVT LTD.», Індія, про що йдеться у додатковій угоді №2 від 01 лютого 2018 року, якою, зокрема, специфікацію №1 виключено. Згідно додаткової угоди №3 від 05 червня 2018 року змінено асортимент товару та виключено специфікацію №2. Відповідно до специфікації №3 від 05 червня 2018 року позивачу має бути поставлено Пузинорм у кількості 4067 упаковок та Йодимакс у кількості 9397 виробництва «SOFTGEL HEALTHCARE PVT LTD.», Індія.

На виконання умов контракту від 20 червня 2017 року №SUN-ASH-XNDR-LIP-PUZ-02/17 позивачем 19 липня 2018 року здійснено платіж у розмірі 17000 дол. США (екв. 441050,19 грн.), 02 жовтня 2017 року - платіж у розмірі 15000 дол. США (екв. 399819,09 грн.).

Згідно митної декларації від 02 березня 2018 року №305678 позивачу від компанії «SUNBERG LIFESCIENCES PTV LTD» (Індія) надійшов товар «Дієтичні добавки до раціону харчування без вмісту молочних жирів, цукрози, крохмалю, глюкози, ізоглюкози, без вмісту спирту Пузинорм» на суму 17081,40 дол. США (екв. 455552,33 грн.) та згідно митної декларації від 04 липня 2018 року №422920 надійшов товар «Дієтичні добавки до раціону харчування без вмісту молочних жирів, цукрози, крохмалю, глюкози, ізоглюкози, без вмісту спирту Йодімакс» на суму 15035,20 дол. США (екв. 395414,62 грн.).

Згідно наявних в матеріалах справи оборотно-сальдових відомостей по рахунку 632 за період січень 2017 - лютий 2019 року по нерезидентам «Vivimed Labs Int», Індія та компанією «SUNBERG LIFESCIENCES PTV LTD» (Індія) заборгованість відсутня.

Відповідачем у період проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічними контрактами від 20 червня 2017 року №SUN-ASH-XNDR-LIP-PUZ-02/17, укладеного з компанією «SUNBERG LIFESCIENCES PTV LTD» (Індія) та від 20 червня 2017 року №VVMD-ASH-01/17, укладеного з компанією «Vivimed Labs Int» (Індія) за період з 20 червня 2017 року по 31 травня 2018 року.

За наслідками перевірки відповідачем був складений актом від 07 червня 2018 року №742/26-15-14-06-04/38926257, в якому зазначені наступні порушення:

- ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме, несвоєчасне надходження товару на загальну суму 17000,00 дол. США (екв.485650,28 грн.) та ненадходження товару на суму 14918,00 дол. США (екв.389909,79 грн.) за контрактом від 20 червня 2017 року №SUN-ASH-XNDR-LIP-PUZ-02/17, укладеного з компанією «SUNBERG LIFESCIENCES PTV LTD» (Індія); несвоєчасне надходження товару на загальну суму 130613,00 дол. США (екв.3413677,46 грн.) за контрактом від 20 червня 2017 року №VVMD-ASH-01/17, укладеного з компанією «Vivimed Labs Int» (Індія);

- п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93, в частині порядку декларування валютних цінностей та майна станом на 01 квітня 2018 року.

На підставі сказаного акту винесено податкове повідомлення-рішення від 21 червня 2018 року №, яким до позивача за порушення ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 4011687,40 грн. за платежем «пеня за порушення терміну розрахунків у сфері ЗЕД».

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (надалі - Закон № 185) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно статті 4 Закону № 185 порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Положеннями Податкового кодексу України (надалі - ПК) визначені наступні поняття:

- податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (п.14.1.157ПК);

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.14.1.39);

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. 14.1.39);

- штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.14.1.265. ПК);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (п. 14.1.162.ПК).

Згідно ч.1 статті 230 Господарського кодексу України (надалі ГП) - штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 218 ГК підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Системний аналіз викладених вище правових норм, а саме понять термінів, надає підстави вважати, що дійсно податкові органи мають право за наслідками документальних перевірок у разі виявлення порушень положень Закону № 185 щодо строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України, стягувати з резидентів пеню, проте, враховуючи поняття «пені» визначене у Податковому кодексі, а саме те, що пеня нараховується лише на суму грошового зобов`язання, а згідно Господарського кодексу України «пеня» це є господарською відповідальністю, тому на думку колегії суддів, пеня нарахована за порушення положень Закону № 185 - є адміністративно-господарською санкцією, оскільки у позивача не було зобов`язання щодо сплати грошового зобов`язання (податкового зобов`язання).

Внаслідок чого, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відповідачем неправомірно застосовано до позивача пеню спірним податковим повідомленням-рішенням від 21 червня 2018 року №, оскільки позивачем доведено про наявність обставин, які вплинули на несвоєчасну поставку та не поставку контрагентами позивача товарів по контрактам.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що притягнення учасника господарських відносин до господарсько-правової відповідальності можливе лише за наявності в його діях складу господарського правопорушення, що включає в себе: протиправну поведінку суб`єкта господарювання; наявність шкоди; причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою правопорушника і наслідками; вину правопорушника. При відсутності хоча б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Згідно ч.1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З приводу доводів сторін, щодо наявності висновків Верховного Суд у справах №802/1619/13, 804/5153/17, № 808/2535/17, Верховного Суду України у справі № 21-469/а14, Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/43747/15, на які вони посилалися як на обґрунтування своєї позиції, колегія суддів вважає необхідним наголосити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» вказав, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством.

Також Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України та статті 5 КАС у порядку адміністративного судочинства.

Надаючи оцінку всім доводам сторін та учасників справи, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України, і колегія суддів погоджується з усіма висновками суду першої інстанції у цій справі.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Повний текст постанови виготовлено 29.07.2019 року.

Керуючись ст.ст.139,242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 квітня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аша Формулейшнс до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 червня 2018 року № - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель