Справа № 640/9523/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 липня 2019 року № 640/9523/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фрагрант»

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві,

Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» (надалі - позивач), адреса: 01001, місто Київ, провулок Музейний, будинок 4 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач 1), адреса: 04655, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач 2), адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, у якій позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 15 квітня 2019 №1141275/42805477;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» від 19 березня 2019 року №189 днем її фактичного подання - 02 квітня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» є юридичною особою приватного права, основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, в межах своєї діяльності позивачем здійснюється продаж нафтопродуктів та скрапленого газу.

19 березня 2019 року позивачем товариству з обмеженою відповідальністю «Євростандарт» виписана податкова накладна №189 на підставі договору №92/Ф від 19 березня 2019 року поставки нафтопродуктів разом з додатковими угодами до договору.

Товар, як зазначив позивач, було реалізовано покупцю, що підтверджується видатковими накладними №320 від 21 березня 2019 року (кількість 1447240 кг), №452 від 27 березня 2019 року (кількість 1427589 кг) та ЖДН №32675514, №32675563, №32675571, №32743239, №32743254, №32749749, №32743262.

Також, у позовній заяві зазначено, що в рамках даних поставок були виписані податкові накладні: №189 від 19 березня 2019 року об`ємом 2513042,5968 кг та компенсаційні послуги на об`єм 2874,829 т на загальну суму з ПДВ 69112463,20 грн, оплата за даний товар надійшла від товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт» 19 березня 2019 року.

Крім того, позивач послався на те, що реалізований ним товар товариству з обмеженою відповідальністю «Євростандарт» був придбаний позивачем у товариства з обмеженою відповідальністю «Анвітрейд» на підставі договору поставки нафтопродуктів №8416-03-19-4-21 від 01 березня 2019 року, що підтверджується видатковими накладними №1347, №1351 від 19 березня 2019 року, №1381 від 20 березня 2019 року, оплату за який позивач здійснив 20 та 21 березня 2019 року.

У зв`язку з вказаною господарською операцією товариством з обмеженою відповідальністю «Анвітрейд» були виписані податкові накладні №1115 від 19 березня 2019 року, №1114 від 19 березня 2019 року, №1119 від 20 березня 2019 року, №1124 від 21 березня 2019 року, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

27 лютого 2019 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Ясунь Транс 27» укладено договір №0397-02-19-1-5 про надання послуг відвантаження нафтопродуктів за залізничним транспортом, згідно умов якого позивач компенсує товариству з обмеженою відповідальністю «Ясунь Транс 27» компенсацію послуг залізничного тарифу, які в свою чергу товариству з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» компенсує товариство з обмеженою відповідальністю «Євростандарт» згідно умов договору №92-Ф від 19 березня 2019 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ясунь Транс 27» виписало податкові накладні: №98 від 18 березня 2019 року, №109 від 19 березня 2019 року, №130 від 22 березня 2019 року, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а позивач, відповідно, здійснив оплату товариству за отримані послуги.

Тобто, за доводами позивача, позивач за правилом першої події, а саме факту отримання передоплати за товар направило податкову накладну №189 від 19 березня 2019 року на реєстрацію 02 квітня 2019 року, а постачальник товару їх зареєстрував 31 березня 2019 року, 01 квітня 2019 року, 08 квітня 2019 року, що підтверджує вхідний об`єм товару та його подальшу реалізацію у тому ж об`ємі покупці, а товариство з обмеженою відповідальністю «Ясунь Транс 27» зареєструвало податкові накладні №98 від 18 березня 2019 року, №109 від 19 березня 2019 року, №130 від 22 березня 2019 року, що, за твердженнями позивача, підтверджує компенсацію постачання послуг 96.09.19-00.00 та подальшу його компенсацію постачання послуг 96.09.19-00.00 на товариство з обмеженою відповідальністю «Євростандарт».

Проте, як зазначає позивач, контролюючий орган зупинив реєстрацію податкової накладної №189 від 19 березня 2019 року та запропонував позивачу надати відповідні пояснення разом з документами, які підтверджують реальність господарської операції.

У зв`язку з чим позивачем подано до контролюючого органу повідомлення №1 від 11 квітня 2019 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній разом з письмовим поясненням та копіями документів, проте, рішенням комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 115 квітня 2019 року №1141275/42805477 відмовлено у реєстрації податкової накладної №189 від 19 березня 2019 року, у зв`язку з ненаданням розрахункових документів та документів щодо підтвердження відповідності продукції (паспорт якості або сертифікат).

За доводами позивача, вказане рішення є необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача 1 у відзиві на позовну заяву послався на те, що з Єдиного реєстру податкових накладних позивачу зупинено реєстрацію податкової накладної №189 від 19 березня 2019 року.

Для підтвердження реальності операції, зазначеної в податковій накладній, позивачем контролюючому органу надіслано повідомлення від 11 квітня 2019 року №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій накладній та документи до нього, за результатом розгляду яких Комісією прийнято рішення №1141275/42805477 про відмову у реєстрації податкової накладної.

Підставами для прийняття рішення про відмову, як зазначив представник відповідача 1, є не надання позивачем інформації та документального підтвердження, а саме: розрахункових документів: штатного розпису та банківських виписок, що позбавило можливості підтвердити реальність господарської операції.

З огляду на вищевикладене, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача 2 послався на порядок зупинення та порядок здійснення моніторингу податкових накладних податковим органом, а також зазначив, що за результатами поданих позивачем податкових накладних та документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій платником податку, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

У відповідності до наданої суду копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» зареєстровано як юридична особа з 07 лютого 2019 року, про що до реєстру внесено відповідний реєстраційний запис. Основним видом економічної діяльності товариства зазначено: код КВЕД 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (Т.1, арк. 202).

Матеріалами справи також підтверджується, що нафтопродукти позивачем придбані у товариства з обмеженою відповідальністю «Анвітрейд» відповідно до укладеного між ними договору поставки нафтопродуктів №8416-03-19-4-21 від 01 березня 2019 року (Т.1, арк. 112-118) та додатку №1 до договору від 01 березня 2019 року (Т.1, арк. 119-121).

За вказаною господарською операцією товариством з обмеженою відповідальністю «Анвітрейд» до контролюючого органу були подані податкові накладні №1115 від 19 березня 2019 року, №114 від 19 березня 2019 року, №1119 від 20 березня 2019 року, №1124 від 21 березня 2019 року, які, відповідно до наявних в матеріалах справи, квитанцій №1 від 31 березня 2019 року були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (Т.1, арк. 139-140,184-185,187-188,190-191,183,186,189,192).

Наведене в сукупності свідчить про те, що у контролюючого органу не виникло сумнівів щодо реалізації товариством з обмеженою відповідальністю «Анвітрейд» позивачу нафтопродуктів, тобто, у реальності вказаної господарської операції.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Євростандарт» (покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів №92/ф та додаток №1 до нього, відповідно до умов яких постачальник передає у власність покупцю нафтопродукти, а покупець приймає і сплачує їх вартість та здійснює 100% переплату визначеного у заявці товару на підставі рахунку-фактури постачальника протягом того самого банківського дня, у якому постачальник виставив рахунок-фактуру (Т.1, арк. 44-50,51-54).

Так, на виконання умов вказаного договору поставки нафтопродуктів №92/Ф від 19 березня 2019 року та додатку №1 до нього товариством з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» було поставлено товариству з обмеженою відповідальністю «Євростандарт» нафтопродукти, що підтверджується видатковою накладною №320 від 21 березня 2019 року видатковою накладною №452 від 27 березня 2019 року, рахунком на оплату №95 від 19 березня 2019 року, заявкою №3-м від 19 березня 2019 року, актом №ФРБ00030 прийому-передачі товару за остаточною ціною від 31 березня 2019 року, залізничною накладною №32675514 від 21 березня 2019 року, залізничною накладною №32675563 від 21 березня 2019 року, залізничною накладною №32675571 від 21 березня 2019 року, залізничною накладною №32743262 від 27 березня 2019 року, залізничною накладною №32743254 від 27 березня 2019 року, залізничною накладною №32743239 від 27 березня 2019 року (Т.1, арк. 55-71).

Оплату за нафтопродукти товариство з обмеженою відповідальністю «Євростандарт» здійснило 19 березня 2019 року шляхом перерахування на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» вартості товару у розмірі 30887540,00 грн та 38224923,20 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №55797536 від 19 березня 2019 року та №55797534 від 19 березня 2019 року, а також випискою з банківського рахунку позивача (Т.1, арк. 78,79,80).

Також, у відповідності до наявної в матеріалах справи копії договору №0397-02-19-1-5 про надання послуг з відвантаження нафтопродуктів залізничним транспортом, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Ясунь Транс 27» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фрагрант», комплекс послуг з відвантаження нафтопродуктів товариства з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» залізничним транспортом здійснює товариство з обмеженою відповідальністю «Ясунь Транс 27» за рахунок коштів, отриманих від замовника (Т.1, арк. 81-89).

Судом також встановлено, що позивачем було отримано та сплачено послуги з відвантаження нафтопродуктів останнього товариству з обмеженою відповідальністю «Євростандарт» товариством з обмеженою відповідальністю «Ясунь Транс 27», що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями акта надання послуг №812 від 21 березня 2019 року, акта надання послуг №858 від 27 березня 2019 року, заявками позивача на організацію відвантаження від 19 березня 2019 року №ЖД 19.03.2019-1 та від 25 березня 2019 року №ЖД 25.03.2019-1, платіжного доручення №46 від 19 березня 2019 року, платіжного доручення №55 від 22 березня 2019 року, платіжного доручення №63 від 26 березня 2019 року, платіжного доручення №61 від 26 березня 2019 року, виписками з банківського рахунку (Т.1, арк. 93, 94, 95,96, 106,107,108,109,110,111).

Суд звертає увагу, що контролюючим органом також були зареєстровані податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «Ясунь Транс 27» №109 від 19 березня 2019 року, №130 від 22 березня 2019 року, №141 від 26 березня 2019 року, що свідчить про реальність вказаних господарських операцій та відсутність сумнівів щодо її реальності з боку контролюючого органу (Т.1, арк. 97-98,100-101, 103-104, 99, 102, 105).

В той же час, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що у позивача наявні паспорти якості №419, №416, №390 на паливо дизельне Євро сорт Е екологічний клас К5 (ДТ-Е-К5) та дійсні сертифікати відповідності (Т.1, арк. 72,73,74,75,76, 77).

За результатом поставки нафтопродуктів товариству з обмеженою відповідальністю «Євростандарт» позивачем складено податкову накладну №189 від 19 березня 2019 року (Т.1, арк. 24-25)

За наслідками обробки податкової накладної, контролюючий орган надіслав позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02 квітня 2019 року, відповідно до якої податкова накладна прийнята, однак її реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкової накладної підпункту 2.1. пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку. Разом з тим, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (Т.1, арк. 26).

11 квітня 2019 року на підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №1, разом поясненнями та документами, що підтверджують реальність здійснення господарської операції (Т.1, арк. 32).

15 квітня 2019 року Комісія Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла рішення №1141275/42805477 про відмову у реєстрації податкової накладної №189 від 19 березня 2019 року у зв`язку із ненаданням платником податків копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків та документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (Т.1, арк. 30-31).

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України з відповідною скаргою, яка рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 03 травня 2019 року №26746/42805477/2 залишена без задоволення, а рішення №1141275/42805477 про відмову у реєстрації податкової накладної №189 від 19 березня 2019 року - без змін (Т.1, арк. 27,28,29).

Вказане стало підставою для звернення з даною позовною заявою до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (надалі - ПК України).

У відповідності до абзацу 1 пункту 201.1 розділу V ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (надалі - Порядок № 1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 визначено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 117 (надалі - Порядок № 117), Податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту пункту 10 Порядку № 117 Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Пунктом 21 Постанови № 117 визначено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Тобто, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної та бути обґрунтованим.

Наведене в сукупності свідчить про те, що у будь-якому випадку контролюючий орган повинен був в оскаржуваному рішенні чітко вказати які копії документів не було надано позивачем та які з наданих документів складені з порушенням законодавства та, норми якого закону порушені при складанні документів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до яких податкова накладна від 19 березня 2019 року № 189 прийнята, але її реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних критеріям оцінки ризиків, що визначені підпунктом 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податків.

Разом з тим, судом встановлено, що податковий орган повинен був у квитанції чітко вказати не лише конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 2.1 пункту 2 Критеріїв, а і відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Суд звертає увагу, що позивач скористався правом на надання пояснень та документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної № 189 від 19 березня 2019 року, та надав податковому органу письмові документи, що підтверджують реальність здійснення операції по податковій накладній.

Однак, в порушення вимог законодавства, з оскаржуваного рішення неможливо встановити, копії яких документів досліджувались Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Крім того, оспорюване рішення містить лише загальне твердження про ненадання платником податків документів без конкретизації (підкреслення, як того вимагає форма такого рішення) конкретного переліку документів, яких, на думку Комісії, не вистачає, що повністю невілює принцип визначеності, прозорості та обґрунтованості рішення.

При цьому, відповідач не навів жодного правого обґрунтування щодо підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, зазначених у підпункті 2.1 пункту 2 критеріїв, що наведені у листі Державної фіскальної служби України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 відноситься до позивача.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №1141275/42805477 від 15 квітня 2019 року щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 189 від 19 березня 2019 року.

При цьому, суд зауважує, що факт зупинення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує здійснення платником податків господарських операцій та наявності дати виникнення події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна.

Беручи до уваги викладене, а також враховуючи надання з боку позивача первинних документів, які свідчать про проведення господарських операцій, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №1141275/42805477 від 15 квітня 2019 року щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 189 від 19 березня 2019 року.

Крім того, пунктом 28 Порядку № 117 передбачено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРНП було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій, зокрема якщо набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП.

Відповідно до пункту 20 Порядку ведення ЄРНП, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, приписами чинного законодавства чітко зазначено про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП у разі набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП.

З огляду на протиправність вказаного вище рішення відповідача 1, а також враховуючи норми діючого законодавства України, суд вважає за необхідне зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №189 від 19 березня 2019 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 02 квітня 2019 року.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 3842,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 1921,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів пропорційно до задоволених вимог до кожного з відповідачів.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 квітня 2019 року №1141275/42805477, прийняте комісією Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) зареєструвати податкову накладну №189 від 19 березня 2019 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» (01001, місто Київ, провулок Музейний, будинок 4, ) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 02 квітня 2019 року.

4. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» (01001, місто Київ, провулок Музейний, будинок 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04655, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

5. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фрагрант» (01001, місто Київ, провулок Музейний, будинок 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04655, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова