Справа № 280/1387/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2019 року м. Дніпросправа № 280/1387/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засідання Сколишеві О.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року в адміністративній справі №280/1387/19 (суддя першої інстанції - Семененко М.О.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 27.03.2019 року (згідно поштового штампу на конверті) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправною та скасувати

вимогу №Ф- від 25.06.2018 року про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 218976,72 грн.. Крім того, в позовній заяві заявлено клопотання про поновлення строку звернення з даним позовом до суду. Позивач пояснював пропуск строку звернення до адміністративного суду тим, що він не отримував оскаржувану вимогу.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного позову з даним позовом, у задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_1 про визнання причини пропущення строку звернення до суду поважною та його поновлення відмовлено та адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з`ясуванням судом обставин, невідповідністю висновків суду обставинам справи, судом неправильного застосовані норми матеріального права.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, вимога про сплату єдиного внеску може бути оскаржена протягом десяти календарних днів з дня її отримання. Станом на 27.06.2018 року позивачу було відомо про існування оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки). Проте позивач звернувся до суду засобами поштового зв`язку з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 25.06.2018 року лише 27.03.2019 року та суд не вбачає поважних підстав для поновлення такого строку.

Колегія суддів прогоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку… У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Таким чином, у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, вимога про сплату єдиного внеску може бути оскаржена в адміністративному або судовому порядку протягом десяти календарних днів з дня її отримання.

Застосування судом 10-денного строку оскарження вимоги, передбаченого Законом №2464, узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.01.2019 року у справі №802/983/18-а.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.06.2018 року ОСОБА_1 отримав в тому числі вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 25.06.2018 року в розмірі 218976,72 грн., яка є предметом позову та в той же день відправив її на електрону пошту адвокату для оскарження (а.с.61,89-90).

09.09.2018 року ОСОБА_1 подавав до ДФС України скаргу, якою оскаржував, зокрема, і спірну вимогу. Вказана скарга контролюючим органом залишена без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції вказані обставини позивачем не оскаржувались та не спростовувались.

Таким чином, позивачу 27.06.2019 року було достеменно відомо про наявність вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 25.06.2018 року.

Проте, з адміністративним позовом про про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 25.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся лише 27.03.2019 року (згідно штампу на поштовому конверті), тобто звернення до суду навіть з урахуванням строку адміністративного оскарження, відбулось більш ніж через 9 місяців після того, як позивач дізнався про існування оскаржуваної вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що суд може встановити наявність підстав для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала позовну заяву. При цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі, підтверджені належними доказами, обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків.

В апеляційній скарзі позивач посилається як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, на неналежне представництво його інтересів адвокатом., який своєчасно не оскаржив спірну вимогу до суду.

Колегія суддів не приймає до уваги таке посилання, оскільки відносини між адвокатом та його клієнтом регулюються відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та здійснюються на підставі укладеного договору про надання правової допомоги, якими передбачені відповідні наслідки дисциплінарного та/або цивільно-правового характеру в разі невиконання, чи неналежного виконання адвокатом своїх професійних обов`язків.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що при зверненні до суду з даним позовом, позивач вказав про неотримання оскаржуваної вимоги, що в процесі розгляду справи, виявилось недостовірним.

Позивачем ані суду першої, ані суду апелґяційної інстанції не надано доказів поважності пропуску встановленого законом строку звернення до суду з адміністративнм позовом, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Посилання апелянта на ту обставину, що оскаржуваною ухвалою обмежено його право для звернення до суду, колегія суддів вважає необгрунтованим та безпідставним з огляду на наступне.

Обгрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» №11681/85).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду з позовом у строк, встановлений законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Також, Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Перес де Рада Каванілес проти Іспанії» зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку звернення до суду є неповажними.

За правилами частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача щодо визнання причини пропущення строку звернення до суду поважною та його поновлення, у зв`язку з чим адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду, з чим погоджується колегія суддів.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 Миколи Васильовича на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року в адміністративній справі №280/1387/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року в адміністративній справі №280/1387/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 липня 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак