Справа № 620/347/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/347/19 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року (місце ухвалення: місто Чернігів, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 03 квітня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2018 р. № 1254 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування по факту з`ясування причин і умов втрати приладу ТВН-5, заводський № К11НЕ1118», відповідно до якого, позивача колишнього заступника командира 7 танкової роти 3 танкового батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 , відповідно до п. 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженою постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 243/95 притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі 52589, 97 грн.; визнання протиправним та скасування наказу військового комісара Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.01.2019 р. № 34 «Про притягнення до матеріальної відповідальності майора ОСОБА_1 », відповідно до якого, позивача згідно п. 29 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженою постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 243/95 притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі 52589, 97 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що станом на дату виявлення нестачі командиром роти був ОСОБА_2 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 120 від 12.06.2014 р., який є відповідальним за збереження техніки роти згідно ст. ст. 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Крім того, апелянт зауважує, що під час виявлення факту нестачі прилад нічного бачення перебував у розпорядженні екіпажу БМ «Булат», про що внесено ним відповідний запис до формуляру бронеоб`єкту та наголошено на цьому у своїх поясненнях під час проведення службового розслідування, однак цю інформацію під час службового розслідування було проігноровано.

Сам апелянт, за його твердженням, з 16.06.2014 р. по 02.09.2014 р. зі своїм підрозділом виконував завдання з антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей та фізично не мав можливості контролювати ввірену екіпажу техніку.

Натомість, апелянт зазначає, що саме у акті приймання-передачі від 18.08.2014 р. повинна була бути зазначена відповідальна особа, що здавала БМ «Булат» зав. № И02ЕТІ2002М08, однак ця обставина в ході службового розслідування перевірена не була.

Апелянт зауважує, що про зникнення приладу нічного бачення стало відомо 18.08.2014 р. під час передавання бойової техніки на ДП «Завод імені Малишева», але службового розслідування своєчасно проведено не було.

З огляду на це, позивач вважає двомісячний термін для проведення службового розслідування з моменту виявлення нестачі порушеним.

Крім того, апелянт зазначає, що таке розслідування з однаковим предметом вже було проведене у 2016 році за рапортом заступника командира 3 танкового батальйону з озброєння майора ОСОБА_3 від 25.04.2016 р. № 315.

За підсумками інвентаризації та проведеного службового розслідування був виданий наказ командира в/ч пп НОМЕР_2 від 06.02.2017 р., згідно якого відповідно до п. 37 Положення № 243/95 не встановлено винних відповідальних осіб за втрату приладів ТВН-5 зав. К11ИЕ1118.

Наказ від 18.12.2018 р. № 1254 позивач вважає протиправним також через те, що у оскаржуваному наказі здійснено посилання на ст. ст. 109, 110 Статуту (визначають обов`язки заступника командира батальйону з озброєння (технічної частини)), в той час як позивач у спірний період обіймав посаду заступника командира роти з озброєння (ст. ст. 117, 118 Статуту).

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 31.05.2019 р. за вх. № 19724, у якому Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки зазначає, що наказ ним було прийнято на підставі п. 29 Положення, який є обов`язковим до виконання.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 03.06.2019 р. за вх. № 19852, у якому в/ч НОМЕР_1 зазначає, що позивач отримав прибор нічного бачення 30.04.2014 р., що підтверджують відповідні підписи книги обліку приладів нічного бачення бронетанкової служби.

Відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що оскаржуваним наказом від 18.12.2018 р. № 1254 позивач до відповідальності не притягувався, тому вказаний наказ не може бути скасовано через відсутність порушення ним прав позивача.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися.

Від відповідача в/ч НОМЕР_1 надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зареєстроване 25.07.2019 р. за вх. № 27433.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 29.07.2019 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України та відмовлено у задоволенні заявленого клопотання у зв`язку з недотриманням вимог ч. 2 ст. 195 КАС України, відповідно до якої учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 18.10.2018 р. № 1839, на підставі рапорту підполковника ОСОБА_4 від 18.10.2018 р. № 984 у в/ч НОМЕР_1 було проведено службове розслідування по факту втрати приладу ТВН-5, заводський номер № К11ИЕ1118 (а. с. 63, 64).

На підставі рапорту від 30.10.2018 р. термін службового розслідування продовжувався (наказ від 30.10.2018 р. № 1896 (а. с. 66)).

За результатами службового розслідування було складено акт від 18.12.2018 р. (а. с. 67), з якого вбачається, що згідно наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 12.04.2016 р. № 475 була проведена інвентаризація ЗІП 3 танкового батальйону.

Після закінчення інвентаризації згідно актів проведення інвентаризації від 05.05.2016 р. № 259/2 було виявлено нестачу 1 приладу нічного бачення ТВН-5 за номером К11НЕ1118 в 7- й танковій роті.

В ході інвентаризації 7 танкової роти з`ясувалось, що прилад ТВН-5 № К11ИЕ11118, закріплений за БМ «Булат» заводський номер И02ЕТІ2002М08 корпусний номер 673, згідно акту технічного стану від 17.04.2012 р. № 184/113 був в наявності.

Згідно акту прийому від 18.08.2014 р. № 254/78 БМ «Булат» заводський номер НОМЕР_3 був зданий на ДП «Завод імені Малишева» без приладу нічного бачення ТВН-5.

Матеріально-відповідальна особа, командир 7 танкової роти 3 танкового батальйону капітан ОСОБА_5 згідно вироку Чернігівського районного суду від 07.03.2014 р. № 1-кп/748/1/14 був засуджений за крадіжку приладів ТВН-5, серед яких були прилад ТВН-5 зав. № К11ИЕ1118, який під час слідчих дій був вилучений, а 11.03.2014 р. згідно акту прийому-передачі приладів нічного бачення ТВН-5 був переданий колишньому начальнику бронетанкової служби в/ч НОМЕР_1 майору ОСОБА_6 та начальнику контрольно-технічного пункту в/ч НОМЕР_1 прапорщику ОСОБА_7 .

Службовим розслідуванням встановлено, що 30.04.2014 р. ТВН-5 № К11ИЕ1118 отримав капітан ОСОБА_1 , про що свідчить запис у книзі обліку приладів нічного бачення бронетанкової служби, який на той час виконував обов`язки командира 7 танкової роти, але офіційно справи та посаду у капітана ОСОБА_5 не приймав.

Під час проведення службового розслідування були відібрані пояснення у капітана ОСОБА_1 щодо втрати даного приладу ТВН-5 зав. № К11ИЕ1118, відповідно до яких прилад нічного бачення був закріплений за екіпажем БМ «Булат», про що зроблені відповідні записи у формулярі та, на думку позивача, відповідальність за збереження несе екіпаж машини.

Під час передачі техніки на ДП «Завод імені Малишева» він не був присутній та не контролював порядок передачі та дійсну наявність майна. Під час здачі посади особисто підписував обхідний лист у начальника бронетанкової служби. Також заперечив, що два останніх підписи у книзі обліку приладів нічного бачення бронетанкової служби не його.

На підставі зазначених вище висновків прийнято оскаржуваний наказ від 18.12.2018 р. № 1254 «Про результати службового розслідування по факту з`ясування причин і умов втрати приладу ТВН-5, заводський номер № К11ИЕ1118», пунктом 3 якого, направлено копії матеріалів службового розслідування та наказу про результати службового розслідування до ІНФОРМАЦІЯ_1 для прийняття рішення щодо притягнення позивача до матеріальної відповідальності.

В подальшому, наказом військового комісара Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.01.2019 р. № 34 «Про притягнення до матеріальної відповідальності майора ОСОБА_1 », позивача згідно п. 29 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженою постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 243/95 притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі 52589, 97 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 118 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут) заступник командира роти з озброєння зобов`язаний не менше ніж один раз на місяць перевіряти технічний стан озброєння, бойової та іншої техніки роти й проводити перевірку стрілецької зброї за номерами.

Аналогічно, відповідно до п. 112 Статуту командир роти (корабля 4 ранку) зобов`язаний організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти (корабля), перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на місяць робити огляд корабля, його озброєння, боєприпасів, технічних засобів і здійснювати щоденний обхід корабля). Результати огляду озброєння, боєприпасів та техніки записувати до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів (додаток 11 до цього Статуту).

У відповідності до ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як вбачається колегією суддів з оскаржуваного наказу від 18.12.2018 р. № 1254, протиправна поведінка позивача полягала у невиконання вимог п. 109, п. 110 Статуту, що, між тим, стосується повноважень заступника командира батальйону з озброєння (технічної частини), в той час як на момент спірних правовідносин позивач обіймав посаду заступника командира роти з озброєння (а. с. 4, зворот).

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є прийнятними.

Крім того, судом апеляційної інстанції від в/ч НОМЕР_1 було витребувано документи на підтвердження/спростування твердження апелянта про призначення ОСОБА_2 на посаду командира 7 танкової роти 3 танкового батальйону.

На виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2019 р. відповідачем було надано витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 12.06.2014 р. № 120, згідно п 10 якого капітану ОСОБА_2 , 3 танкової роти з озброєння 1 танкового батальйону надано п`ять днів з 13 по 17 червня 2014 року для прийому матеріальних цінностей 7 танкової роти 3 танкового батальйону (а. с. 162).

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів, що прибор нічного бачення зник до 17.06.2014 р., в той час як після цієї дати матеріально відповідальним був також ОСОБА_2 , який також мав обов`язок перевіряти не менше ніж один раз на місяць наявність майна роти.

Натомість, оскаржуваний наказ від 18.12.2018 р. № 1254 «Про результати службового розслідування по факту з`ясування причин і умов втрати приладу ТВН-5, заводський номер № К11ИЕ1118» не містить жодних відомостей та оцінки факту прийняття матеріальних цінностей роти ОСОБА_2 , що порушує п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у відповідності до якого у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині приймаються колегією суддів в якості обґрунтованих, а висновок суду першої інстанції щодо вказаних обставин є помилковим з огляду на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки та не перевірив вказані доводи позивача.

Крім того, відповідачем на вимогу суду було надано копію формуляру 447АМ1 ФО танку БМ «Булат» № НОМЕР_3 , з якого вбачається, що прибор ТВН-5 № К11ИЕ1118 дійсно перебував у розпорядженні екіпажу бойової машини (а. с. 160 161).

Вказаний формуляр не містить дати установки прибору, проте є додатковою підставою вважати наказ від 18.12.2018 р. № 1254 необґрунтованим, оскільки вказаний наказ не містить відомостей про передачу предмету екіпажу бойової машини та відповідної оцінки вказаній обставині.

Також колегією суддів було встановлено, що позивача відповідно до шифротелеграми Командувача Сухопутних військ ЗС України від 04.06.2014 р. № 05 направлено для виконання заходів антитерористичної операції з 16.06.2014 р. наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15.06.2014 р. № 124 (а. с. 164).

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 02.09.2014 р. № 189 наказано вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків із бойового завдання (АТО), в тому числі ОСОБА_1 (а. с. 165).

Крім того, колегією суддів встановлено, що згідно акту № 2 254/78 технічного стану танк передано в цех № 130 ДП «Завод імені Малишева». Вказаний акт від в/ч НОМЕР_1 підписано лейтенантом ОСОБА_8 , як таким, що здійснив передачу бойової техніки (а. с. 166 167).

Вказані обставини також не знайшли свого відображення у наказі від 18.12.2018 р. № 1254, що свідчить про його необґрунтованість.

У відповідності до п. 17 Розділу IV Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою ВР України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР (далі Положення), командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини. У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом.

Пунктом 18 Розділу IV Положення визначено, що розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності. Розслідування провадиться посадовою особою, компетентною у питаннях обліку, зберігання та використання відповідного майна або яка має вищу юридичну освіту. Забороняється доручати розслідування посадовій особі, яка є підлеглою чи безпосереднім начальником військовослужбовця чи військовозобов`язаного, призваного на збори, дії яких необхідно розслідувати, а також посадовим особам, які є співучасниками заподіяння матеріальної шкоди чи зацікавлені в результатах розслідування.

Розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки (п.19 Розділу IV Положення)

Отже судом першої інстанції був зроблений вірний висновок про те, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.

В той же час, в ході розгляду справи колегією суддів було встановлено, що у спірний період командиром роти був ОСОБА_2 , а прибор нічного бачення знаходився у розпорядженні екіпажу бойової машини, та передавався на ремонт заводу особою, відмінною від позивача, - ОСОБА_8 .

Приписами п. 3 Розділу І Положення передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності.

Жодною з обставин справи не підтверджується протиправна поведінка позивача, виключність його участі у спірних правовідносинах, а також наявність вини у заподіянні шкоди, що виключає притягнення позивача до відповідальності.

Щодо доводів апелянта про порушення строків проведення службового розслідування, колегія суддів зауважує, що підставою для його проведення слугував наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 18.10.2018 р. № 1839, що не є предметом оскарження у даній справі та позбавляє колегію суддів надавати оцінку правомірності проведення службового розслідування.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 29 Положення якщо військовослужбовця переведено на нове місце служби до прийняття рішення про відшкодування заподіяної ним шкоди, то матеріали розслідування, дізнання, рішення органів попереднього слідства та суду або витяг з акта ревізії, перевірки, інвентаризації надсилаються у п`ятиденний термін після закінчення розслідування, ревізії, перевірки чи інвентаризації на нове місце служби винного для притягнення його до матеріальної відповідальності. Командир (начальник) військової частини за новим місцем служби винної особи зобов`язаний у 15-денний термін з дня надходження матеріалів про заподіяння шкоди видати наказ щодо притягнення цієї особи до матеріальної відповідальності.

Колегія суддів не заперечує обов`язку Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки прийняти наказ про притягнення позивача до відповідальності.

В свою чергу, оскільки оскаржуваний наказ прийнято на підставі наказу від 18.12.2018 р. № 1254, що підлягає скасуванню, та з метою ефективного захисту порушених прав позивача позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу від 02.01.2019 р. № 34 «Про притягнення до матеріальної відповідальності майора ОСОБА_1 » підлягає задоволенню як похідна.

Таким чином, доводи апеляційної скарги повністю спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними та скасування наказів задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18 грудня 2018 року № 1254 «Про результати службового розслідування по факту з`ясування причин і умов втрати приладу ТВН-5, заводський № К11НЕ1118».

Визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02 січня 2019 року № 34 «Про притягнення до матеріальної відповідальності майора ОСОБА_1 ».

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 29.07.2019 р.)