Справа № 520/2588/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р. № 520/2588/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

представника відповідача - Єрохіна І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області №1006 від 14.02.2019р. "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" (код 37365857);

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо проведення перевірки на підставі наказу №1006 від 14.02.2019р. "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" (код 37365857);

- скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 29.03.2019 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач видав оскаржуваний наказ №1006 від 14.02.2019р. "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" неправомірно, оскільки не мав дійсних правових підстав для видання наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з посиланням на п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, адже жодних запитів про надання інформації та документального підтвердження взаємовідносин позивача з контрагентами ТОВ «ХНЦС», крім запитів від 03.10.2017 р. та від 09.10.2017 р., підприємство позивача не отримувало, як і не отримувало станом на 26.02.2019р. наказу на проведення перевірки. Крім того, позивач вказав, що спірне податкове повідомлення-рішення №1 від 29.03.2019 р. ґрунтується на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладено в акті перевірки, про нереальність здійснення господарських операцій зі спірними контрагентами, наполягав на правильності обчислення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, так як позивач не допускав порушень вимог Податкового кодексу України. У зв`язку з чим просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 16.07.2019 р. об 11:30 год.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в уточненому адміністративному позові, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог пославшись на обставини, викладені у відзиві на адміністративний позов, зазначив, що оскаржуваний наказ був виданий у зв`язку з ненаданням позивачем пояснень та їх документального підтвердження на обов`язкові письмові запити ГУ ДФС в Харківській області, які було направлено позивачу на підставі та у чіткій відповідності до вимог п. 73.3 ст.73 ПК України. Зазначено, що законність складання таких запитів, відповідність їх вимогам Податкового кодексу України встановлено рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, які набрали законної сили. Щодо податкового повідомлення-рішення №1 від 29.03.2019 р. зазначив, що первинні документи, документи бухгалтерського обліку, податкові накладні підприємством ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" до перевірки надано не було, у зв`язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши доводи адміністративного позову, з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що на підставі п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, п. 61.2 ст.61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст.62, п.п. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п. 82.2 ст.82 ПК України, у зв`язку із ненаданням Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" протягом 15 робочих днів з дня отримання, у запитуваному обсязі пояснень та їх документального підтвердження на обов`язкові письмові запити Головного управління ДФС у Харківській області:

від 03.10.2017 р. №19028/10/20-40-14-11-18 (отримано 10.10.2017) за фактами, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" даних щодо взаємовідносин з ТОВ «ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ» (код 40645802) за звітний період декларування ПДВ - листопад 2016 року, з ТОВ «ТРЕЙД-ГРАНТ» (код 40821886) за звітний період декларування ПДВ - квітень 2017 року, з ТОВ «ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД» (код 40926832) за звітний період декларування ПДВ -лютий, березень 2017 року;

від 09.10.2017 р. №19706/10/20-40-14-11-18 (отримано 18.10.2017) за фактами, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" даних щодо взаємовідносин з ТОВ «ІНК» (код 40058517) за звітний період декларування ПДВ - червень 2016 року, з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати, передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області винесено наказ №1006 від 14.02.2019 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" у період з 26.02.2019 року тривалістю 1 робочий день.

На підставі вказаного наказу №1006 від 14.02.2019р. "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку підприємства позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ» (код 40645802) за листопад 2016 року, ТОВ «ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД» (код 40926832) за звітний період декларування ПДВ -лютий, березень 2017 року, ТОВ «ІНК» (код 40058517) за звітний період декларування ПДВ - червень 2016 року, ТОВ «ТРЕЙД-ГРАНТ» (код 40821886) за квітень 2017 року, та подальшої реалізації, за результатами якої складено акт ненадання документів до перевірки посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" (код 37365857) від 01.03.2019 р. №1414/20-40-14-11-11/37365857.

Також, за результатами перевірки фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області складено акт №661/20-40-14-11-10/37365857 від 05.03.2019 р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ» (код 40645802) за листопад 2016 року, ТОВ «ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД» (код 40926832) за звітний період декларування ПДВ -лютий, березень 2017 року, ТОВ «ІНК» (код 40058517) за звітний період декларування ПДВ - червень 2016 року, ТОВ «ТРЕЙД-ГРАНТ» (код 40821886) за квітень 2017 року, та подальшої реалізації.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України внаслідок завищення податкового кредиту, занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 198117,00 грн., в тому числі за червень 2016 року на суму 31667,00 грн., за листопад 2016 року на суму 28300,00 грн., за січень 2017 року на суму 13367,00 грн., за лютий 2017 року на суму 41667,00 грн., за березень 2017 року на суму 50333,00 грн., за квітень 2017 року на суму 32783,00 грн.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення №1 від 29.03.2019 р., яким ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 297175,50 грн., з них за податковими зобов`язаннями у сумі 198117,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 99058,50 грн.

Позивач, не погодившись з наказом на проведення перевірки, з діями відповідача щодо проведення перевірки та вказаним податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Розглядаючи вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Харківській області №1006 від 14.02.2019р. "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації", суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області було отримано узагальнену податкову інформацію від ГУ ДФС у м. Києві від 01.03.2017 року № 43/26-15-13-04-05 щодо ТОВ "ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ", узагальнену податкову інформацію від ГУ ДФС у Миколаївській області від 09.06.2017 року № 53/14-29-14-08/40821886 щодо ТОВ "ТРЕЙД-ГРАНТ", узагальнену податкову інформацію від ГУ ДФС у Миколаївській області від 13.06.2017 року № 56/14-29-14-08/40926832 щодо ТОВ "ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД", протокол допиту ОСОБА_1 директора TOB "ІНК".

Як зазначено контролюючим органом, з вищевказаної інформації було виявлено факти, що свідчать про можливе допущення позивачем порушення п.198.1 ст.198 ПК України внаслідок неправомірного визначення за звітний період декларування ПДВ - листопад 2016 року податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ", квітень 2017 року податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "ТРЕЙД-ГРАНТ", лютий, березень 2017 року податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД", можливе порушення п.198.1 ст.198 ПК України внаслідок неправомірного визначення за звітний період декларування ПДВ - червень 2016 року податкового кредиту по взаємовідносинах з TOB "ІНК".

Відповідачем було направлено до ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" запит №19028/10/20-40-14-11-18 від 03.10.2017 року про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень). У даному запиті контролюючий орган просив позивача надати інформацію та документи по взаємовідносинам із ТОВ "Трейдер Вікторі" за листопад 2016 року, ТОВ "Трейд-Грант" за квітень 2017 року, ТОВ "Пром-Юг Трейд" за лютий, березень 2017 року.

Позивач подав до Головного управління ДФС у Харківській області відповідь на запит №19028/10/20-40-14-11-18 від 03.10.2017 року, в якій відмовив у надані запитуваних документів. ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" посилаючись на те, що запит не відповідає вимогам податкового законодавства і є незаконним, зазначив, що на підставі п.73.3, ст.73 ПК України позивач звільняється від обов`язку надати відповідь на подібний запит контролюючого органу.

Також, Головним управлінням ДФС у Харківській області направлено до ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" запит №19706/10/20-40-14-11-18 від 09.10.2017 року про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень). У даному запиті контролюючий орган просив позивача надати інформацію та документи по взаємовідносинам із TOB "ІНК" за червень 2016 року.

Позивач подав до Головного управління ДФС у Харківській області відповідь на запит №19706/10/20-40-14-11-18 від 09.10.2017 року, в якій відмовив у надані запитуваних документів. ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" посилаючись на те, що запит не відповідає вимогам податкового законодавства і є незаконним, зазначив, що на підставі п.73.3, ст.73 ПК України позивач звільняється від обов`язку надати відповідь на подібний запит контролюючого органу.

У зв`язку з ненаданням ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" пояснень та їх документального підтвердження на обов`язкові письмові запити, Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено наказ №5543 від 01.08.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації".

Позивач, не погоджуючись з наказом відповідача №5543 від 01.08.2018 року оскаржив останній в судовому порядку та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 р. по справі №2040/6314/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р. по справі №2040/6314/18, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу №5543 від 01.08.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" - відмовлено.

Судовим рішенням від 10.09.2018 р. по справі №2040/6314/18 встановлено, що запити відповідача №19028/10/20-40-14-11-18 від 03.10.2017 року та №19706/10/20-40-14-11-18 від 09.10.2017 року містять підпис заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, підстави для надіслання запиту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує, перелік інформації, яка запитується та перелік документів, які пропонується надати та містить печатку контролюючого органу. Таким чином, у зв`язку з ненаданням позивачем запитуваної інформації та її документального підтвердження на обов`язкові письмові запити, Головне управління Державної фіскальної служби України у Харківській області під час винесення наказу №5543 від 01.08.2018 року діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, враховуючи положення ч.4 ст.78 КАС України, факт законності наказу №5543 від 01.08.2018 року встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим вказана обставина не потребує доказування.

Суд зазначає, що наявність рішення контролюючого органу про призначення перевірки, прийнятого на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством, зумовлює необхідність його реалізації у спосіб, не заборонений законом, у разі встановлення обставин, які унеможливлюють проведення перевірки у визначений наказом строк.

Наказ №5543 від 01.08.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" Головним управлінням ДФС у Харківській області реалізовано не було, що не заперечується учасниками справи.

Оскільки наказ Головного управління ДФС у Харківській області №5543 від 01.08.2018 року відповідачем було видано з додержанням норм закону, в порядку судового оскарження такий не скасовано, та враховуючи, що такий наказ реалізовано не було через протиправну поведінку позивача щодо недопуску до проведення вищезазначеної перевірки, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ №1006 від 14.02.2019р., діяв у спосіб та в межах повноважень, встановлених законами України.

Стосовно посилань представника на незаконність наказу, оскільки контролюючим органом у наказі №1006 від 14.02.2019р. змінено вид перевірки на невиїзну, суд зазначає, що відповідно до п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Тобто, визначення виду перевірки належить виключно до повноважень контролюючого органу та проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом відповідача, як податкового органу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Головне управління ДФС у Харківській області, приймаючи оскаржуваний наказ №1006 від 14.02.2019р. "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" (код 37365857), діяло з урахуванням покладених на нього завдань та обов`язків, в межах повноважень, наданих Податковим кодексом України.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Харківській області щодо проведення перевірки на підставі наказу №1006 від 14.02.2019р. "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації", суд зазначає наступне.

Заявляючи позовні вимоги в цій частині, позивач посилався на те, що контролюючим органом не дотримано порядок направлення повідомлення та наказу про проведення перевірки.

Відповідно до п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно з п.42.3 ст. 42 Податкового кодексу України, якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Суд зазначає, що вказані обставини щодо не дотримання порядку направлення повідомлення та наказу про проведення перевірки спростовуються копією корінця рекомендованого поштового відправлення з поштовою відміткою «про невручення поштового відправлення», відповідно до якого наказ №1006 від 14.02.2019р. та повідомлення від 14.02.2019 р. направлено 15.02.2019 на юридичну адресу позивача просп. Науки, буд. 48-А, корп. літ. І-ІІ, м. Харків , який повернувся до органу ДФС 26.02.2019 р. (а.с.81 т.1).

Окрім того, як встановлено судом ГУ ДФС у Харківській області копію спірного наказу та повідомлення було вручено директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" Горлову А.В. 27.02.2018 р., що підтверджується його особистим підписом про отримання. (а.с.78-79 т.1).

Тобто, спірний наказ №1006 від 14.02.2019р. та повідомлення від 14.02.2018 р. були надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак, поштова кореспонденція не була отримана адресатом з незалежних від податкового органу причин, про що свідчить конверт з позначкою "про неможливість вручення", що в силу приписів п.42.3 ст. 42 Податкового кодексу України вважається належним врученням.

Щодо посилань позивача на неотримання повідомлення та спірного наказу, оскільки підприємство позивача тимчасово через проведення ремонту в приміщенні переїхало за новою адресою, про що повідомило відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п.45.2 ст.45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 03.08.2018 р. надіслав на адресу Центральної ОДПІ м. Харкова повідомлення, що підприємство ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" у зв`язку з ремонтом приміщення за адресою просп. Науки, буд. 48-А, корп. літ. І-ІІ, м. Харків, тимчасово знаходиться за адресою м. Харків, вул. Клочківська, 99А, 5 пов., однак, жодних повідомлень на адресу Головного управління ДФС у Харківській області не надходило, в той час як відповіді на запити надавались директором підприємства позивача саме на адресу Головного управління ДФС у Харківській області.

При цьому, жодних відомостей щодо зміни місцезнаходження юридичної особи позивача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено не було, що не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні.

Таким чином, без належного повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси, спірний наказ №1006 від 14.02.2019р. та повідомлення від 14.02.2018 р. було направлено контролюючим органом за юридичною адресою позивача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, у зв`язку з чим доводи позивача про не отримання вказаних документів не приймаються судом до уваги, оскільки в силу приписів ст.42 Податкового кодексу України, документи вважається належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Стосовно вимоги позивача скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №1 від 29.03.2019 р., суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Головне управління ДФС у Харківській області запитом про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 14.02.2019 р. №7659/10/20-40-14-11-16, яке було 27.02.2019 р. особисто отримано директором підприємства позивача, просило у зв`язку з відмовою у наданні пояснень та їх документального підтвердження на запити від 03.10.2017 р. та 31.10.2017 р., надати додаткову інформацію з приводу взаємовідносин з ТОВ «ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ» (код 40645802) за листопад 2016 року, ТОВ «ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД» (код 40926832) за звітний період декларування ПДВ -лютий, березень 2017 року, ТОВ «ІНК» (код 40058517) за звітний період декларування ПДВ - червень 2016 року, ТОВ «ТРЕЙД-ГРАНТ» (код 40821886) за квітень 2017 року, та подальшої реалізації.

У зв`язку з ненаданням первинних документів, які підтверджують фінансово-господарську діяльність підприємства, посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області складено акт ненадання документів до перевірки посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" (код 37365857) від 01.03.2019 р. №1414/20-40-14-11-11/37365857.

Відповідно до п. 85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.3 статті 44 ПК України визначено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно п.44.6 зазначеної статті у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Під час судового розгляду відповідачем надано докази ненадання позивачем первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ «ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ» (код 40645802) за листопад 2016 року, ТОВ «ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД» (код 40926832) за звітний період декларування ПДВ -лютий, березень 2017 року, ТОВ «ІНК» (код 40058517) за звітний період декларування ПДВ - червень 2016 року, ТОВ «ТРЕЙД-ГРАНТ» (код 40821886) за квітень 2017 року, та подальшої реалізації, зокрема, акт перевірки від 05.03.2019 №661/20-40-14-11-10/37365857 та акт ненадання документів до перевірки посадовими особами ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" (код 37365857) від 01.03.2019 р. №1414/20-40-14-11-11/37365857.

Тому факт неподання платником податків документів до перевірки після доведення до відома платника податків у порядку ст. 81 Податкового кодексу України факту проведення перевірки, підтверджений матеріалами справи. Доказів подання документів позивачем до контролюючого органу до суду не подано.

Крім того позивачем до суду не надано доказів документального повідомлення контролюючого органу про факт відсутності документів чи їх знаходження в іншому місці, останній не заперечував, що таке повідомлення не здійснювалось.

На запит Головного управління ДФС у Харківській області про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 14.02.2019 р. №7659/10/20-40-14-11-16 (вручений директору ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" 27.02.2018 р.) позивач під час проведення перевірки не надав жодних первинних документів щодо фінансово-господарської діяльності з контрагентами ТОВ «ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ», ТОВ «ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД», ТОВ «ІНК» та ТОВ «ТРЕЙД-ГРАНТ», зокрема, договорів між контрагентами; видаткові накладні; платіжні доручення, акти виконаних робіт тощо.

Відповідно до п.44.7 ст.44 Податковго кодексу України, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Вказані документи не були надані позивачем на запити контролюючого органу, які направлялись у 2017 році, після винесення судового рішення у справі №2040/6314/18, яким встановлена правомірність винесеного наказу та направлення таких запитів та після отримання наказу на проведення перевірки та відповідного запиту у 2019 році, та не були надані як під час проведення перевірки, так і після отримання акту перевірки.

Відповідно до пункту 44.6 ст. 44 ПК України не надання первинних бухгалтерських документів до перевірки прирівнюється до їх відсутності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані первинні документи були відсутні у позивача на час складання такої звітності.

До суду позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації", надав копії первинних документів, однак, оскільки зазначені документи не були предметом дослідження під час перевірки, у зв`язку з їх ненаданням позивачем, вони не можуть бути взяті до уваги як доказ на підтвердження задекларованих показників податкової звітності, тому що відповідно до вимог пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України такі документи вважаються відсутніми на час складання звітності платником.

Окрім того, щодо поданих позивачем первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ «ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ» (м. Київ Київської області), ТОВ «ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД» (м. Миколаїв Миколаївської області), ТОВ «ІНК» (м. Київ Київської області) та ТОВ «ТРЕЙД-ГРАНТ» (м. Миколаїв Миколаївської області), вбачається, що всі зазначені господарські операції є тотожними та були укладені на надання послуг з оформлення пакету документів для сертифікаційних робіт. (а.с.159-250 т.1, а.с.1-80 т.2).

При цьому, позивачем не надано доказів передачі первинних документів контрагентам ТОВ «ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ», ТОВ «ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД», ТОВ «ІНК» та ТОВ «ТРЕЙД-ГРАНТ», які знаходяться в м. Києві, Київській області та м. Миколаєві, Миколаївській області, відповідно до умов п.3.1 тотожних за змістом договорів.

Доказів можливості виконання робіт, вказаних в договорах про надання послуг, вищезазначеними контрагентами ТОВ «ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ», ТОВ «ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД», ТОВ «ІНК» та ТОВ «ТРЕЙД-ГРАНТ» до матеріалів справи не надано, зокрема, документів, що підтверджують акредитацію з проведення робіт із сертифікації продукції, акти передачі документації взагалі не містять реквізитів щодо місця їх складання.

Крім того, щодо взаємовідносин з ТОВ «ІНК», суд зазначає, що згідно відомостей викладених в акті перевірки від 05.03.2019 №661/20-40-14-11-10/37365857, від ВКП Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області отримано протокол допиту свідка, складений оперуповноваженим Назаренко О.В. від 21.03.2017 громадянки ОСОБА_1 , яка згідно установчих документів є засновником та директором ТОВ «ІНК».

За даними архіву електронної звітності всі зареєстровані податкові накладні, виписані підприємством ТОВ «ІНК» на адресу ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" підписані посадовою особою - ОСОБА_1.

Так, вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 р. по справі №638/7649/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, - злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

У вироку зазначено, що умисні дії ОСОБА_1 , які полягають у наданні своїх анкетних даних для внесення у документи, які відповідно до закону подавалися для проведення державної перереєстрації ТОВ «Ірпінська Новітня Компанія», завідомо неправдивих відомостей, призвели до того, що невстановлені слідством особи, набули можливості здійснення фінансових операцій за межами податкового контролю України від імені формально призначеного директора, у порушення встановленого чинним законодавством порядку.

Вирок набрав законної сили 28.12.2018 року.

Відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КК України, фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб`єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства (виключно з метою здійснення злочинної діяльності).

Враховуючи доведеність незаконної діяльності ТОВ «ІНК», таке підприємство вважається фіктивним з моменту його створення.

На момент складання з позивачем договорів, інших документів в рамках господарських взаємовідносин позивача з «ІНК» директором вказаного підприємства ОСОБА_1 , яка підписувала всі первинні документи на підставі договорів з ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації".

Суд зазначає, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Проте, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не є достатніми доказами фактичного виконання операцій позивача з ТОВ «ІНК» та свідчить про безтоварність господарських операцій по вказаним взаємовідносинам та нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ «ТРЕЙДЕР ВІКТОРІ», ТОВ «ПРОМ-ЮГ ТРЕЙД», ТОВ «ІНК» та ТОВ «ТРЕЙД-ГРАНТ».

Вказане повністю узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.12.2015 року по справі № 826/15034/14, Верховного Суду, викладеною в постановах від 20.06.2018 року по справі №818/4137/13-а (адміністративне провадження №К/9901/4145/18), від 02.10.2018 року по справі №826/6146/16 (адміністративне провадження №К/9901/57852/18).

Оскільки реальність вчинення господарських операцій між позивачем та його контрагентами відсутня, а наслідком для податкового обліку не є фактичний рух активів, а лише задекларований на папері, то у позивача не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач, за відсутності під час проведення перевірки первинних документів у Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" правомірно виніс податкове повідомлення-рішення №1 від 29.03.2019 р., яке є цілком законним та обґрунтованим, прийнятим у межах повноважень, тому не підлягає скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій та рішень, в той час, як доводи позивача не ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" (просп. Науки, буд. 48-А, корп. літ. І-ІІ, м. Харків, 61000, код 37365857) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 01 серпня 2019 року.

Суддя Д.А. Волошин