Справа № 560/1784/19
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1784/19
РІШЕННЯ

іменем України

29 липня 2019 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. позивача: ОСОБА_1 , представника відповідача: Недосип Ю.О.,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.04.2019 року №41;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи ветеринарним лікарем в Полонській міжгосподарській птахофабриці з 01 січня по 31 грудня 1991 року;

- призначити, здійснити нарахування та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 24 січня 2019 року;

- рішення суду в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати до суду звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 січня 2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо призначення пенсії за віком. Проте, відповідачем при розрахунку пенсії до загального стажу не враховано період роботи з 01.01.1991 року по 31.12.1991 року в Полонській міжгосподарській птахофабриці, оскільки, на думку відповідача, запис про звільнення з роботи у зв`язку із переводом в племптахорадгосп "Полонський" не завірений печаткою підприємства. Позивач вважає таке рішення відповідача необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки, записи в трудовій книжці №№7, 8, 9 виконані керівником підприємства відповідно до інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, у зв`язку з чим, звернувся в суд з цим позовом.

Ухвалою суду від 18.06.2019 у цій справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 з 01.01.1991 року позивач прийнятий із Полонського ветсанвідділення в Полонську міжгосподарську птахофабрику ветлікарем та 31.12.1991 року звільнений в порядку переводу в племптахорадгосп "Полонський" п.5 ст. 36 КЗпП України. З 02.01.1992 року прийнятий в порядку переводу з міжгосподарської птахофабрики в племптахорадгосп "Полонський" ветлікарем, з 27.12.1996 року у зв`язку із приватизацією змінено назву господарства із птахорадгоспу "Полонський" на ВАТ "Березанське" та 22.06.2002 року звільнений з ВАТ "Березанське".

Зазначив, що враховуючи пункт 2.28 та підпункт 4.1 пункту 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях і відсутність печатки у записі №8 трудової книжки (з 31.12.1991 року), відсутні підстави для врахування до страхового стажу періоду роботи з 01.01.1991 року по 31.12.1991 року. Додатково вказав, що згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 становить 25 років 1 місяць 6 днів.

Вказав, що у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу рішенням Головного управління від 05.04.2019 року №41 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", про що його повідомлено листом від 12.04.2019 року №12421/03.

Вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Встановлено, що 24.01.2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.04.2019 року №41, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю страхового стажу - 26 років.

Також, листами від 12.04.2019 року №12421/03, від 16.04.2019 року №ГУ-9189183 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомлено позивача, що до страхового стажу згідно трудової книжки НОМЕР_1 не враховано період роботи з 01.01.1991 року по 31.12.1991 року в Полонській міжгосподарській птахофабриці, оскільки запис про звільнення з роботи, у зв`язку із переводом в племптахорадгосп "Полонський" не завірений печаткою підприємства.

Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону України №1058-IV).

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон України №1788-XII).

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Згідно з п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58 (далі Інструкція № 58), заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Із дослідженого в судовому засіданні оригіналу трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , копія якої міститься в матеріалах справи вбачається, що в трудовій книжці позивача зроблено запис №7 від 01.01.1991 року відповідно до якого зазначено, що на підставі наказу №1 від 01.01.1991 року позивач прийнятий із Полонського ветсанвідділення в Полонську міжгосподарську птахофабрику ветлікарем, та відповідно до запису №8 від 31.12.1991 року (наказ №48 від 30.12.1991 року) - звільнений в порядку переводу в племптахорадгосп "Полонський" (п.5 ст.36 КЗпП України).

Судом встановлено, що вказані записи виконані без перекреслень. Крім того, записи зроблені у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції.

Таким чином, суд критично ставиться до тверджень відповідача про те, що запис про звільнення позивача з роботи у зв`язку із переводом в племптахорадгосп "Полонський" не завірений печаткою підприємства, оскільки судом не встановлено недостовірності або інших ознак юридичної дефектності даного запису, а тому зазначене не може бути підставою для не зарахування періоду роботи позивача ветеринарним лікарем в Полонській міжгосподарській птахофабриці з 01 січня по 31 грудня 1991 року до страхового стажу.

Окрім того, в судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , які підтвердили факт роботи позивача в Полонській міжгосподарській птахофабриці на посаді головного ветеринарного лікаря.

Так, свідок ОСОБА_2 зазначив, що працював в Полонській міжгосподарській птахофабриці на посаді головного бухгалтера, а ОСОБА_1 прийнятий по переводу із Полонського ветсанвідділення в Полонську міжгосподарську птахофабрику ветлікарем з 01.01.1991 року. ОСОБА_2 вказав, що працюючи на посаді головного бухгалтера нараховував ОСОБА_1 заробітну плату згідно табелю виходу на роботу в книзі нарахування заробітної плати, та кожного місяця здійснював певні відрахування до Пенсійного фонду України.

Свідок ОСОБА_3 вказав, що працював в Полонській міжгосподарській птахофабриці водієм, а позивач з 01 січня по 31 грудня 1991 року - на посаді головного ветеринарного лікаря. Також, в судовому засіданні досліджено трудові книжки ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , в яких відповідні записи про прийняття останніх на роботу в Полонську міжгосподарську птахофабрику завірені печатками роботодавця, які ідентичні печатці, якою завірено запис №8 від 31.12.1991 року у трудовій книжці позивача про звільнення останнього з Полонської міжгосподарської птахофабрики в порядку переводу в племптахорадгосп "Полонський.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Полонської районної державної адміністрації від 27.12.1996 року №542 Р Державне підприємство племптахорадгосп "Полонський" було реорганізовано у ВАТ "Березенське". Судом взято до уваги, довідки видані головою ВАТ "Березенське" 31.12.1997 року, про те, що позивач дійсно працював в ВАТ "Березенське" з 01.01.1991 року по 31.12.1997 року, та про нарахування йому заробітної плати за цей період.

Серед іншого, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 Про трудові книжки працівників, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 р. у справі №677/277/17.

Отже, в сукупності наданих відомостей, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано позивачу до стажу роботи ветеринарним лікарем в Полонській міжгосподарській птахофабриці період з 01 січня по 31 грудня 1991 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 24.01.2019 року (з дати звернення позивача до пенсійного органу із відповідною заявою).

Щодо позовної вимоги щодо звернення до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, суд зазначає наступне.

Згідно із вимогами статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, вимога щодо звернення до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області подати до суду звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду. Крім цього, враховуючи обставини даної справи у суду немає підстав вважати, що суб`єкт владних повноважень буде порушувати закон не виконуючи рішення суду, доказів того, що відповідач може намагатись ухилитись від виконання відповідного судового рішення позивач суду не надав, тому у задоволенні вимоги про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання даного судового рішення слід відмовити.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.04.2019 року №41 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи ветеринарним лікарем в Полонській міжгосподарській птахофабриці з 01 січня по 31 грудня 1991 року.

Призначити ОСОБА_1 пенсію та здійснити нарахування та виплату з 24 січня 2019 року.

Виплату пенсії в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

В решті заявлених позовних вимог щодо подачі звіту Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до суду відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 липня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.М. Майстер