Справа № 200/45/19-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року справа №200/45/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 р. у справі № 200/45/19-а (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, УПФУ) в якому просив: визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії, відмови у включенні до пільгового стажу відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відмови у включенні до пільгового стажу відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788) періоду роботи з 23.07.1992 по 10.06.2018; зобов`язати призначити пенсію відповідно до ст. 14 Закону № 1788 та зарахувати до пільгового стажу відповідно до ст. 14 Закону № 1788 періоди роботи з 23.07.1992 по 10.06.2018, починаючи з 25.06.2018 (з дня звернення до ПФУ).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції та відповідачем помилково до спірних правовідносин застосовано ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058), натомість пільговий стаж позивач отримав відповідно до ст. 14 Закону № 1788. Стаття 14 Закону № 1788 визначає особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії. Спеціальність позивача - оператор постів керування, зайнятого на гарячих роботах та нагрівальник металу, передбачена Списком №1 відповідно до Постанови КМУ №36 від 16.01.2003 р. Підприємство ПрАТ «ММК ім.Ілліча» довідками та витягами про атестацію робочих місць від 2013-2015р., підтверджує наявний трудовий стаж, згідно з якими професія позивача, передбачає Список №1 відповідно зі ст.14 Закону № 1788. Позивач, як особа, яка безпосередньо була зайнята повний робочий день оператором постів керування, зайнятого на гарячих роботах та нагрівальником металу (список та професія якої затверджена Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року зі змінами), має право на пенсію незалежно від віку, оскільки він був зайнятий на цих роботах більше 25 років. Також, апелянт зазначає, що 25.06.2018 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії, проте, заява розглянута з порушенням строку визначеного ст. 44 Закону № 1058 .

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України.

25.06.2018 позивач звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1 та надав наступні документи: заяву, трудову книжку серії НОМЕР_1 ; військовий квиток серії НОМЕР_2 ; пільгові довідки № 519 від 11.06.2018 року, видані ПрАТ "ММК ім. Ілліча", довідки про заробітну плату № 3758, 3757 від 17.07.2018 року, видані ПрАТ "ММК ім. Ілліча"; паспорт; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.42-43).

Рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 43 від 25.09.2018 року ОСОБА_1 , відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки пільговий стаж з урахуванням проведеного взаємозаліку складає 21 рік 9 місяців при необхідних 25 р. Право на пенсію заявник набуде після досягнення 50 років або при допрацюванні на роботах, які передбачені ч. 3 ст. 114 Закону 3 роки 3 місяці.

Відповідно довідки ПрАТ "ММК імені Ілліча" № 519 від 11.06.2018 року позивач працював повний робочий день на підприємстві за період з 23.07.1992 по 12.11.2007 р. виконував роботу у прокатному виробництві за професією, посадою: оператора поста керування, зайнятого на гарячих роботах, що передбачена Списком 1 розділом 3 підрозділом 3 п. а код КП (позиція) 3.3а підстава: Постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2016 року. Накази про атестацію робочих місць: № 137 від 10.05.1994р.; № 127 від 07.05.1999 р.; № 192 від 30.06.2000 р.; № 224 від 07.05.2004 р. (а.с.8).

Відповідно довідки ПрАТ "ММК імені Ілліча" № 519 від 11.06.2018 року позивач працював повний робочий день на підприємстві за період з 13.11.2007 р. по 31.10.2015 р. (весь період), з 01.11.2015 р. по 10.06.2018 р. (факт. відпрац. 02р.07м.03дн.) виконував роботи в металургійному виробництві (прокатному виробництві) за професією (нагрівальник металу) підстава: Постанова Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 р. Підстава для видачі: стаття 114 пункт 3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 р. (а.с.9).

Згідно копії трудової книжки, позивач з 23.07.1992 по 12.11.2007 р. працював оператором поста керування на гарячих роботах, з 13.11.2007 по 10.06.2018 працював нагрівальником металу на гарячих роботах (а.с.45-46).

Відповідно до карток обліку фактично відпрацьованого часу роботи із шкідливими і важкими та особливо шкідливими умовами праці ОСОБА_1 за 2015-2018 роки, пільговий стаж за Списком 1 (зайнятість 80% і більше) становить за 2015 рік - 2 місяці, за 216 рік - 12 місяців, за 2017 рік - 11 місяців 23 дня, за 2018 рік - 5 місяців 10 дні (а.с.50-53).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач під час надання відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 діяло цілком правомірно та у межах повноважень, наданих Законом

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом № 1058.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, який діє з 11.10.2017, внесено зміни до Закону № 1058 зокрема доповнено розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» та статтю 114 «Пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників».

Відповідно до п. 2 «Прикінцевих положень» Закону № 1058 в редакції Закону № 2148, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Аналіз зазначених норм свідчить, що з дати набрання чинності Закону № 2148, пенсія за віком на пільгових умовах призначається на підставі та в порядку визначеному статтею 114 Закону № 1058, що спростовує посилання апелянта на помилкове застосування судом до спірних правовідносин ст. 114 Закону № 1058 та необхідність застосування ст. 14 Закону № 1788.

Згідно частини 1 статті 26 Закону №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону №1058, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно з частино 1 статті 114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч.2 статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом 1 цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами 1 і 15 - 23 цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно частини 3 статті 114 Закону №1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку - 50 років, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією.

Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.

Позивач працював в період з 23.07.1992 по 12.11.2007 оператором поста керування, зайнятого на гарячих роботах та виконував роботи у прокатному виробництві.

Професії позивача, за якими він працював у вказаний період, відносяться до Списку 1 передбаченого розділом 3 пп.3 п. «а» позиція 3.3а Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, що не заперечується відповідачем.

При цьому, вказана професія не міститься у Списку № 202, зазначений список містить лише посаду - оператори постів керування агрегатами безперервного травлення, знежирення, лудіння, цинкування, лакування і відпалу та оператори поста керування стана гарячої прокатки труб у розділі V «Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів)».

У період з 13.11.2007 по 10.06.2018 позивач працював нагрівальником металу та виконував роботи у металургійному виробництві (прокатному виробництві).

Професії позивача, за якими він працював у вказаний період, відносяться до Списку № 202, а саме нагрівники металу у прокатному виробництві, що не заперечується відповідачем.

Також, вказана професія міститься у Списку 1 чинному на період роботи позивача, а саме у розділі 3 пп.3 п. «а» позиція 3.3а Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 та підрозділі 3 «Прокатне, колесопрокатне, бандажопрокатне, вилопрокатне, бляхокатальне, лудильне, оцинкувальне та освинцювальне виробництва. Виробництво рейкових скріплень, вирубування та зачищення гарячого металу. Термічне оброблення. Виробництво каліброваного металу» Розділу ІІІ «Чорна металургія» Постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461.

Отже, період роботи позивача з 13.11.2007 по 10.06.2018 віднесено, як до Списку 1 так і Списку № 202. При цьому, робота за вказаною професією повний робочий день відповідачем не заперечується, з огляду на матеріали справи та зарахування цього періоду за Списком № 202 який також встановлює таку умову як повний робочий день за професією.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючою довідкою.

Відповідний стаж роботи позивача з повним підземним робочим днем та проведення атестації робочих місць, підтверджено записами в трудовій книжці, уточнюючими довідками картками обліку, в якій посади позивача відповідають посадам передбаченим Списком № 1 та № 202.

Також, індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України, підтверджується стаж роботи позивача у спірний період роботи, отримання заробітної плати та сплату підприємством страхових внесків.

Таким чином, записами в трудовій книжці та довідкою про сплату страхових внесків підприємством в спірний період, підтверджено пільгову роботу позивача.

Вирішуючи питання щодо наявності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.1, п.1 ч.2 ст.114 Закону № 1058 умовою для призначення пенсії є, зокрема, як вже зазначалось досягнення особою відповідного віку - 50 років. Позивач на час звернення з заявою досяг 45 річного віку, що не відповідає умовам для призначення пенсії за вказаною нормою

Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію мають особи за умовами, зокрема, безпосередньої зайнятості на роботах працівники, професії яких містяться у Списку № 202 повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи, а саме 25 років.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи стаж роботи позивача за списком робіт і професій, що затверджений Постановою Кабінетом Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202, становить 10 років 6 місяців 19 днів, що не відповідає умовам для призначення пенсії за вказаною нормою.

Відповідно до частини 5 статті 114 Закону №1058, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Отже, вказаною нормою передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 ст. 114 Закону проводиться взаємне зарахування періодів роботи. Проте, вказана норма не містить порядку обчислення та розміру взаємного зарахування періодів роботи.

Пунктом 5 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 № 1931-Х1І «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.

Згідно пункту 6 зазначеної постанови Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону №1788-XII.

Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв Постанову № 81 "Про заходи щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", у якій є Додаток, який містить ПЕРЕЛІК проектів нормативних актів щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На даний час Постанова КМУ № 81 від 22.02.1992 є чинною.

Також, 02.10.2018 Мінсоцполітики України на адресу Пенсійного фонду України надіслало лист, яким підтверджує доцільність застосування Роз`яснення № 8.

Отже, на час трудової діяльності позивача і наразі діє як Роз`яснення № 8, так і Постанова КМУ № 81 від 22.02.1992.

Відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, працівникам зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців

Таким чином, стаж роботи позивача за Списком 1 підлягає зарахуванню як кожний повний рік за 9 місяців.

На момент звернення позивача до відповідача 25.06.2018 пільговий стаж за Списком № 1 складав 15 років 3 місяці 21 день, пільговий стаж за Списком №202 складає 10 років 6 місяців 19 днів. Отже, пільговий стаж з урахуванням проведеного взаємозаліку з урахуванням Роз`яснення від 20.01.1992 року №8, як вірно було визначено відповідачем, складає 21 рік 9 місяців при необхідному 25 років.

Суд не приймає посилання апелянта на те, що його період роботи з 23.07.1992 по 10.06.2018 передбачений Списком 1, отже позивач має право на призначення пенсії за ст. 14 Закону № 1788, яка відповідає положенням ч.3 ст. 114 Закону № 1058, оскільки, як ч.3 ст. 114 Закону № 1058 яка у даному випадку застосовується так і ст. 14 Закону № 1788, встановлювала умову, зокрема, безпосередню зайнятість повний робочий день на роботах працівники, професії яких містяться саме у Списку № 202, а не Списком 1.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Що стосується посилань позивача на порушення відповідачем вимог ст. 44 Закону № 1058 та пункт 4.7 Порядку № 22-1, а саме порушення строку розгляду його звернення, суд зазначає, що позивачем не заявлялись вимоги щодо визнання дій чи бездіяльності відповідача вчинених під час розгляду його заяви, а наявність чи відсутність з боку відповідача порушень строку розгляду заяви не впливає на право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 р. у справі № 200/45/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 р. у справі № 200/45/19-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати підписання та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 30 липня 2019 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова