Справа № 1.380.2019.001824
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5759/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року (суддя - Карп`як О.О., час ухвалення - не вказано, місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту - 20.05.2019 року),

в адміністративній справі №1.380.2019.001824 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

про визнання незаконними дій, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

У квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ у Львівській області, в якому просив: 1) визнати незаконними дії відповідача по перерахунку пенсії на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року у справі №1340/5737/18 в частині проведення перерахунку заробітної плати включаючи до розрахунку середньомісячного заробітку період з 01.07.2000 по 30.11.2000 року підприємницької діяльності, що призвело заниженню індивідуального коефіцієнту заробітної плати до 2,86726 та зменшенні розміру пенсії; 2) зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії із 03.10.2018 року з врахуванням 2,91586 індивідуального коефіцієнту заробітної плати та 0,30750 коефіцієнту страхового стажу; 3) встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції від 20.05.2019 року не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що на підставі постанови Франківського районного суду м.Львова від 13.09.2016 року у справі №465/4689/16-а та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 13.07.2016 №2968, ОСОБА_1 була перерахована пенсія з дня призначення за 62 місяці та визначено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 2,91586. Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами про зарахування до пенсії страхового стажу на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 р. у справі №1340/5737/18, яке набрало законної сили, а не про перерахунок пенсії, шляхом призначення її, або перерахунку як працюючому пенсіонерові. Зазначає апелянт, що обираючи механізм захисту порушеного права, позивач звернувся з даним позовом до суду, оскільки на виконання судового рішення відповідач протиправно знизив коефіцієнт заробітної плати з 2,91586 до 2,86726, що призвело до зниження пенсії. Вказує апелянт на те, що рішенням суду від 23.01.2019 р. у справі №1340/5737/18 було зобов`язано відповідача зарахувати до трудового стажу періодів ведення підприємницької діяльності з 01.07.2000 р. по 12.12.2000 р. включно, тобто зарахувати страховий стаж, який збільшився на 5 місяців і 12 днів. Покликається апелянт на те, що наявність такого судового рішення не свідчить про встановлення нового алгоритму дій відповідача при здійсненні наступних перерахунків пенсії позивача щодо застосування показників середньої заробітної плати. Вважає апелянт, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не взяв до уваги судові рішення, які набрали законної сили та містять зобов`язання відповідача вчинити дії в зазначених частинах, а не в односторонньому порядку проводити розрахунок, шляхом заниження індивідуального коефіцієнту заробітної плати.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати повністю оскаржене рішення суду від 20.05.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 20.05.2019 року залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Франківського районного суду м.Львова від 13.09.2016 року у справі №465/4689/16-а визнано протиправними дії УПФ України у Франківському районі м.Львова у відмові перерахунку та виплаті різниці пенсії ОСОБА_1 з 05.07.2013 р. як інваліду ІІІ групи, а з 11.06.2014 року як інваліду ІІ групи загального захворювання у відповідності до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 13.07.16 №2968 виданою Львівською виправною колонією №48 ДПтСУ у Львівській області. Зобов`язано УПФ України у Франківському районі м.Львова перерахувати та виплатити різницю пенсії ОСОБА_1 з 05.07.2013 р. як інваліду ІІІ групи, а з 11.06.2014 року як інваліду ІІ групи загального захворювання у відповідності до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 13.07.16 №2968 виданою Львівською виправною колонією №48 ДПтСУ у Львівській області. Зобов`язано УПФ України у Франківському районі м.Львова через два місяці після набрання законної сили постановою Франківського районного суду м.Львова від 13.09.2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФ України у Франківському районі м.Львова про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку та виплаті різниці пенсії подати до суду звіт про її виконання (а.с. 16-17).

10.10.2016 року Франківським районним судом м.Львова видано виконавчий лист по адміністративній справі №465/4689/16-а про зобов`язання УПФ України у Франківському районі м.Львова (Боржник) перерахувати та виплатити різницю пенсії ОСОБА_1 (Стягувач) з 05.07.2013 р. як інваліду ІІІ групи, а з 11.06.2014 року як інваліду ІІ групи загального захворювання у відповідності до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 13.07.16 №2968 виданою Львівською виправною колонією №48 ДПтСУ у Львівській області (а.с. 18).

Також встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року у справі №1340/5737/18, яке набуло законної сили 12.03.2019 року, визнано протиправними дії ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії із 03 жовтня 2018 року з врахуванням до трудового стажу періодів ведення підприємницької діяльності з 01 липня 2000 року по 12 грудня 2000 року включно, що підтверджується свідоцтвом №816 про державну реєстрацію підприємницької діяльності без створення юридичної особи, яке видано на підставі розпорядження №434 від 19.05.94 р. та довідкою (витягом) від 27.11.2017 року про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зобов`язано ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із 03 жовтня 2018 року з врахуванням до трудового стажу періодів ведення підприємницької діяльності з 01 липня 2000 року по 12 грудня 2000 року включно на підставі Постанови КМУ від 3 жовтня 2018 року № 793 та документів, що підтверджують його реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності, а саме свідоцтва № 816 про державну реєстрацію підприємницької діяльності без створення юридичної особи, яке видано на підставі розпорядження № 434 від 19.05.94 р. та довідки (витягу) від 27.11.2017 року про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 12-14, 15).

15.03.2019 року позивач ОСОБА_1 через Веб-портал звернувся до відповідача ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області зі скаргою у якій просив виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року у справі №1340/5737/18 (а.с. 8-10).

10.04.2019 року листом №1334/14-94/07.05-06 ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило ОСОБА_1 , що при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року у справі №1340/5737/18 розмір пенсії зменшується, а тому пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі (а.с. 11).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (тут і надалі в редакції чинній на час винесення спірного рішення), страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Також, судом першої інстанції вірно враховано, що п.п.1 п.3-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із ст.26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи (ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року у справі №1340/5737/18, страховий стаж позивача збільшується і становить 30 років 09 місяців 05 днів, коефіцієнт страхового стажу 0,30750 (був коефіцієнт 0,30250), оскільки при визначенні середньомісячного заробітку включається весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000р. за даними персоніфікованого обліку, тому у даному випадку період з 01.07.2000р. по 30.11.2000р. внесено нулями, що призвело до заниження індивідуального коефіцієнту і відповідно середньомісячного заробітку для обчислення пенсії. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 2,86726 (був 2,91586), середньомісячний заробіток склав 10793,51 грн. (був 10976,46 грн.), розмір пенсії після перерахунку з 03.10.2018р. становить 2987,10 грн., (до цього розмір пенсії становив 2988,34 грн.).

Згідно розрахунку розміру пенсії позивача у зв`язку з виконанням рішення суду: 4404,35 грн. (осучаснена зарплата) х 2,86726 грн. (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) = 12628,42 грн. (середньомісячний заробіток) х 0,30750 (коефіцієнт страхового стажу) = 3883,24 грн. (розмір пенсії за віком) х 90%= 3494,92 грн.. При перерахунку пенсії на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року у справі №1340/5737/18 розмірі пенсії зменшується.

З цього приводу, судом першої інстанції вірно враховано, що абз.1 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено врахування для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року.

Таким чином, законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 01 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень.

Водночас, передбачена абз.3 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії.

Наведена правова позиція узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року справа № 461/4328/16-а.

Одночасно колегія суддів зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року у справі №1340/5737/18, на яке покликається позивач ОСОБА_1 , було зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії із 03.10.2018 року з врахуванням до трудового стажу відповідних періодів.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, який не спростовано доводами апеляційної скарги, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Із змісту наведених правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов`язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Як зазначено вище та підтверджено матеріалами справи, предметом позову у цій справі є протиправність дій відповідача ГУ ПФУ у Львівській області, вчинених під час виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 року у справі №1340/5737/18, яке набрало законної сили та відповідно до ст.370 КАС України є обов`язковим до виконання.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом і спір фактично стосується належного виконання судового рішення.

При цьому, колегія суддів враховує, що процесуальним законом встановлений певний порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, і цей порядок передбачає звернення позивача (стягувача) до суду відповідно до статті 383 КАС України, а не з новим позовом фактично про зобов`язання виконати таке судове рішення.

Тобто, якщо стягувач у виконавчому провадженні (позивач) вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю боржника у виконавчому провадженні (відповідача) на виконання відповідного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право на звернення до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов щодо питань виконання судового рішення.

Так, статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зміст такої заяви, порядок її подання і судового розгляду визначені частинами 2-6 ст.383 КАС України.

Отже, в разі протиправності, на думку позивача, вчинених відповідачем суб`єктом владних повноважень, рішень, дій чи бездіяльності на виконання рішення адміністративного суду, до адміністративного суду слід подавати відповідну заяву, а не новий адміністративний позов із вимогами про виконання попереднього судового рішення.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду від 20.05.2019 року винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, серед інших, справи, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Також, статтею 263 КАС України визначено, що справою незначної складності являється, зокрема, справа щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет спору, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року в адміністративній справі №1.380.2019.001824 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання незаконними дій, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом строку визначеного статтею 329 КАС України.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 30.07.2019 року