Справа № 824/661/19-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/661/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Чернівецької області до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові (з урахуванням уточнених позовних вимог) Головне управління ДФС у Чернівецької області (позивач) просить суд: стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ), податковий борг на загальну суму 76007,62 грн. - до місцевого бюджету.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується заборгованість по податку на нерухоме майно відмінне від земельної на загальну суму 76007,62 грн. Вказана заборгованість є узгодженою, проте в добровільному порядку не сплачена.

Ухвалою суду від 13.06.2019 року відповідачу у разі заперечення проти позову запропоновано надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам, встановленим частиною другою та частиною четвертою статті 162 КАС України.

Вказана ухвала направлена відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 58 4. Однак своїм правом не скористався.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в адміністративній справі, а також про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наданих поясненнях, просив суд задовольнити позовні вимоги, а також справу розглядати у порядку письмового провадження.

Відповідач не з`явився в судове засідання, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 58 4. (а. с. 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали, письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується заборгованість по податку на нерухоме майно відмінне від земельної на загальну суму 76007,62 грн.

09.11.2018 року позивачем направлено боржнику корінець податкового повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2407 відповідно до якого податковий борг відповідача складає 35132,80 грн. (а. с. 15, 28).

ГУ ДФС в Чернівецькій області, з метою погашення податкового боргу, направлялася боржнику корінець податкової вимоги форми "Ф" № 4691-53 від 06.03.2019 року, відповідно до якого податковий борг відповідача складає 35132,80 грн. (а. с. 13, 29).

Вказана податкова вимога форми "Ф" № 4691-53 від 06.03.2019 року отримана відповідачем 13.03.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 60 5. (а. с. 14)

04.03.2019 року позивачем направлено боржнику корінець податкового повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2407 відповідно до якого податковий борг відповідача складає 40874,82 грн. (а. с. 36).

Вказана корінець податкового повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2407 від 04.03.2019 року отримано відповідачем 10.04.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 605. (а. с. 36).

Заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості ОСОБА_1 станом на 15.05.2019 року сума 35132,80 грн., та станом на 01.07.2019 року сума 40874,82 грн. (а. с. 9,34).

На час розгляду справи, заборгованість відповідача залишається не погашеною.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, судом встановлено.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України).

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Згідно п. п. 14.1. 175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст. 36 ПК України).

Відповідно до п.6.1 ст.6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом.8.1 та п.8.2 ст.8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених Кодексом.

Відповідно до п.10.1 ст.10 ПК України податок на майно відноситься до місцевих податків.

Податок на майно складається з; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю (п.265.1. ст.265 ПК України).

У відповідності п.п.266.2.п.п.266.2. ст.266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п.266.6.1. п.266.6. ст.266 ПК України).

Базою оподаткування с загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, втому числі його частка (п.266.3.1. ст. 266 ПК України).

Згідно п. 266.3.2. п. 266.3. ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку. (п.п.266.7.1. п.266.7 ст. 266 ПК України).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (п.п.266.7.2. п.266.7. ст. 266 ПК України).

Відповідно до абзацу 6 п. 42.4. ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно п. 87.1.1 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає йому податкову вимогу.

Як встановлено з матеріалів справи, за відповідачем рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 252910,27 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" № 4691-53 від 06.03.2019 року, відповідно до якого податковий борг відповідача складає 35132,80 грн., а також корінець податкового повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2407 відповідно до якого податковий борг відповідача складає 40874,82 грн. (а. с. 13, 29, 36).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 76007,62 грн. виник внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов`язання, а передбачені чинним законодавством заходи не призвели до повного погашення вказаного податкового боргу.

Крім того, суд звертає увагу, що в даній справі вимогами заявленого контролюючим органом позову є саме стягнення податкового боргу, тобто предметом доказування є обставини, що свідчать про наявність чи відсутність правових підстав з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, у той час як питання правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, як і питання правильності визначення у них суми відповідного податкового зобов`язання не є предметом даного спору.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 19.02.2019 року справа № 824/399/17-а (провадження № К/9901/53274/18).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог. На день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає стягненню у судовому порядку. Крім того, суд зазначає, що відповідачем вищевказані податкові повідомлення-рішення та податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку, не оскаржувались. Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми заборгованості на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Чернівецькій області щодо стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ), податкового боргу на загальну суму 76007,62 грн. - до місцевого бюджету, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, відтак, суд не стягує їх з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 73-77, 90, 139, 194, 205, 241-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ), податковий борг на загальну суму 76007,62 грн. (сімдесят шість тисяч сім грн. 62 коп.) - до місцевого бюджету.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: - Головне управління ДФС у Чернівецької області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ).

Відповідач: - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ).

Суддя Дембіцький П.Д.