Справа № 580/1088/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1088/19
У Х В А Л А

29 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Сорочка Є.О., суддів Літвіної Н.М., Федотова І.В., розглянувши заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19.03.2019 за №ЧК-200/375/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-114.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, провадження за якою було відкрите та призначено справу до розгляду ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року.

У свою чергу, до апеляційної скарги позивач також долучила заяву, у якій вона просила вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

- зупинення дії постанови Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19.03.2019 за №ЧК-200/375/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-114 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 580/1088/19.

- заборони державним виконавцям Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області вчиняти дії, направлені на виконання постанови Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19.03.2019 за №ЧК-200/375/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-114 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 580/1088/19.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів.

Пунктом 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, визначено, що штрафи стягуються, зокрема, органами державної виконавчої служби.

Аналіз викладеного свідчить, що оскаржувана позивачем постанова є виконавчим документом, на підставі якої може бути відкрито виконавче провадження з її примусового виконання.

Разом з тим, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут забезпечення позову, який покликаний зберегти існуючий стан спірних правовідносин до їх вирішення судом по суті та створити певні гарантії ефективного судового захисту, зокрема можливості фактичної реституції та дійсного відновлення прав позивача в разі задоволення позовних вимог.

Так, відповідно до положень частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Так, перевіряючи доводи заявника, колегія суддів встановила, що, як зазначалося, предметом судового оскарження позивачем у цій справі є постанови Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19.03.2019 за №ЧК-200/375/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-114 про накладення на позивача штрафу у сумі 125 190 грн.

У свою чергу, на підставі вказаної постанови, старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Ткачовим А.В. відкрито виконавче провадження № 59247950, про що 31.05.2019 прийнято відповідну постанову.

З аналізу положень Закону України «Про виконавче провадження», зокрема статті 18, вбачається, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Так, статтею 76 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, наразі здійснюється примусове виконання оскаржуваної постанови відповідача про стягнення з позивача штрафу, що і слугувало підставою для звернення позивача до суду апеляційної із заявою, що розглядається

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що здійснення органами ДВС до розгляду апеляційної скарги позивача у даній справі та набрання відповідним судовим рішенням законної сили фактичного виконання оскаржуваної постанови про накладення штрафу, свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Згідно пункту 5 частини першої статті 151 КАС позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій є зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином, обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови та заборони певним особам вчиняти дії, спрямовані на її виконання, не є цілком допустимим та належним способом забезпечення у даному випадку. За існуючих обставин достатнім та ефективним способом забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови.

Підсумовуючи викладене, відповідно до пункту 1 частини другої статті 150 КАС у даному випадку наявні необхідні правові підстави для забезпечення адміністративного позову у цій справі у законодавчо визначений спосіб, а саме шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови відповідача до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі щодо вирішення позовних вимог по суті, як це передбачено пунктом 5 чатсини першої статті 151 КАС.

При цьому, колегія суддів також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Дорани проти Ірландії», відповідно до яких поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 242-244, 250, 321, 325, 328, 329 КАС, суд

УХВАЛИВ

Заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі постанови Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19.03.2019 за №ЧК-200/375/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-114 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов