Справа № 280/2311/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 липня 2019 року Справа № 280/2311/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Татаринова Д.В., за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ірада" (69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, б. 6, оф. 10, )

до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ),

Комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ірада" (надалі - позивач) до Державної фіскальної служби України (далі по тексту, відповіднач-1), Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі по тексту, відповіднач-2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 1095394/37611815 від 05 березня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 18 лютого 2019 року, № 1110230/37611815 від 18 березня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 25 від 28 лютого 2019 року, № 1120462/37611815 від 26 березня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 01 березня 2019 року, № 1114811/37611815 від 20 березня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 24 від 28 лютого 2019 року, № 1120531/37611815 від 26 березня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 05 березня 2019 року, № 1123137/37611815 від 27 березня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 9 від 27 березня 2019 року, № 1145753/37611815 від 19 квітня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 04 березня 2019 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 16 від 18 лютого 2019 року, № 25 від 28 лютого 2019 року, № 1 від 01 березня 2019 року, № 24 від 28 лютого 2019 року, № 4 від 05 березня 2019 року, № 9 від 27 березня 2019 року, № 3 від 04 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 20 травня 2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 31 травня 2019 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 31 травня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін), а перше судове засідання призначено на 27 червня 2019 року.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1095394/37611815 від 05 березня 2019 року, №110230/37611815 від 18 березня 2019 року, № 1120462/37611815 від 26 березня 2019 року, №1114811/37611815 від 20 березня 2019 року № 1120531/37611815 від 26 березня 2019 року, №1123137/37611815 від 27 березня 2019 року, № 1145753/37611815 від 19 квітня 2019 року є безпідставним та незаконним, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Ірада" документально підтверджено реальність здійснення господарських операцій, які повністю відповідають меті господарської діяльності підприємства. В позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області та Державної фіскальної служби України проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№26717 від 27 червня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що у комісії ГУ ДФС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірних податкової накладної, оскільки позивачем не в повній мірі надано документи, а відповідач-2 діяв з підстав та в межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством України з врахуванням поданих позивачем пояснень та документів.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС судове рішення, постановлене у письмовому проваджені, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

За правилами частини 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

26 лютого 2019 року TOB «Компанія Ірада» направило податкову накладну № 16 від 18 лютого 2019 року по взаємовідносинах з TOB «Віта-Продукт», з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано, що: «відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

27 лютого 2019 року позивачем подані письмові пояснення та скановані копії первинних документів на підтвердження господарської операцій з TOB «Віта-Продукт».

05 березня 2019 року комісією Головного управління ДФС у Запорізькій області прийнято рішення № 1095394/37611815 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 18 лютого 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Також, 12 березня 2019 року ТОВ «Компанія Ірада» направило до податкового органу податкову накладну № 25 від 28 лютого 2019 року по взаємовідносинах з TOB «Віта-Продукт» з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано, що: «відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація ПН/PK зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/PK в ЄРПН».

13 березня 2019 року підприємством надано до відповідача письмові пояснення та скановані копії первинних документів на підтвердження господарської операції.

18 березня 2019 року комісією Головного управління ДФС у Запорізькій області прийнято рішення № 1110230/37611815 про відмову в реєстрації податкової накладної № 25 від 28 лютого 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав неподання платником податків копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

19 березня 2019 року ТОВ «Компанія Ірада» направило до податкового органу податкову накладну № 1 від 01 березня 2019 року по взаємовідносинах з ТОВ «Віта-Продукт» з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано, що: «відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

19 березня 2019 року позивачем подані пояснення та скановані копії первинних документів на підтвердження господарської операції.

26 березня 2019 року комісією Головного управління ДФС у Запорізькій області прийнято рішення № 1120462/37611815 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 01 березня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: Договори, довіреності, акти керівного органу платники податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції.

Також, 13 березня 2019 року ТОВ «Компанія ІРАДА» направило до податкового органу податкову накладну № 24 від 28 лютого 2019 року по взаємовідносинах з TOB «АГРО СИРОВИНА», з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано, що: «відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація ПН/PK зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

15 березня 2019 року позивачем подані письмові пояснення та скановані копії первинних документів на підтвердження господарської операції.

20 березня 2019 року комісією Головного управління ДФС у Запорізькій області прийнято рішення № 1114811/3761 1815 про відмову в реєстрації податкової накладної № 24 від 28 лютого 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

20 березня 2019 року TOB «Компанія Ірада» направило до податкового органу податкову накладну № 4 від 05 березня 2019 року по взаємовідносинах з TOB «АГРО СИРОВИНА», з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано, що: «відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

20 березня 2019 року позивачем до податкового органу подано пояснення та скановані копії первинних документів на підтвердження господарської операції.

20 березня 2019 року комісією Головного управління ДФС у Запорізькій області прийнято рішення № 1120531/37611815 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 05 березня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування. навантаження. розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

20 березня 2019 року TOB «Компанія Ірада» направило до податкового органу податкову накладну № 9 від 13 березня 2019 року по взаємовідносинах з TOB «АГРО СИРОВИНА», з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано, що: «відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація ПН/PK зупинена. ПН/PK відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ГІН/PK в ЄРПН».

25 березня 2019 року нами були письмові пояснення та скановані копії первинних документів на підтвердження господарської операції.

27 березня 2019 року комісією Головного управління ДФС у Запорізькій області прийнято рішення № 1123137/37611815 про відмову в реєстрації податкової накладної № 9 від 13 березня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: складських документів.

20 березня 2019 року TOB «Компанія ІРАДА» направило до податкового органу податкову накладну № 3 від 04 березня 2019 року по взаємовідносинах з ТОВ «Форіца» з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано, що: «відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація ПН/PK зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

16 квітня 2019 року нами були письмові пояснення та скановані копії первинних документів на підтвердження господарської операції.

19 квітня 2019 року комісією Головного управління ДФС у Запорізькій області прийнято рішення № 1145753/37611815 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 04 березня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження. розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

За правилами пункту 185.1 статті 185 ПК України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог пункту 187.1 статті 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

При цьому, згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, саме на дату виникнення податкових зобов`язань та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За правилами пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми, 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

За правилами пункту 3 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21 лютого 2018 року (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто до внесення змін постановою №936 від 24 жовтня 2018 року), податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D>0,03, Р<Рмx1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/ розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

За правилами пунктів 5, 10 вищеназваного Порядку, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Без дотримання погоджувальних і регуляторних процедур, Державна фіскальна служба України листом № 959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року визначила Критерії ризиковості платника податку та Критерії ризиковості здійснення операцій, а листом № 960/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року - Перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку.

Пунктом 1 листа №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року визначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:

1.1. платника податку зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.2. платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.3. платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження згідно з інформацією, наданою такими фізичними особами;

1.4. платника податку зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками;

1.5. наявний обвинувальний вирок суду стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податку за статтею 205 Кримінального кодексу України згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

При цьому, Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації. У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

За правилами пунктів 12, 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21 лютого 2018 року (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто до внесення змін постановою №936 від 24 жовтня 2018 року), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

А відповідно до пунктів 18-20 цього Порядку, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

В силу вимог пункту 21 цього Порядку, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних встановлено, що реєстрація податкової накладної № 1 від 11 січня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена з посиланням на те, що податкова накладна відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Поміж того, що Критерії ризиковості платника податку, визначені у листі ДФС №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року, не погоджені і не затверджені у встановленому законодавством порядку, слід зауважити, що підпункт 1.6. пункту 1 не визначає самостійні критерії ризиковості платника податків, а лише дає підстави комісіям головних управлінь ДФС обласного рівня винести відповідного платника податків на розгляд комісії, і лише за результатами проведення засідання Комісії - прийняти рішення про його віднесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Сторонами відповідачів не надано суду жодного належного і допустимого доказу того, що Комісією Головного управління ДФС у Запорізькій області приймалось рішення про віднесення Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Ірада" до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Більше того, підпункт 1.6. пункту 1 Критеріїв містить сім різних ознак ризиковості, а зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не зрозуміло під яку(і) саме ознаку(и) ризикованості підпадало Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Ірада".

Також у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних № 16 від 18 лютого 2019 року, № 25 від 28 лютого 2019 року, № 1 від 01 березня 2019 року, № 24 від 28 лютого 2019 року, № 4 від 05 березня 2019 року, № 9 від 27 березня 2019 року, № 3 від 04 березня 2019 року не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної.

При цьому можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної напряму залежить від чіткого формулювання фіскальним органом позиції про те, під який саме критерій (ії) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку.

Нечітке формулювання органом ДФС у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних підстави для зупинення реєстрації податкової накладної, а саме: «…Запропоновано надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних…», зумовило необхідність подання позивачем для відповідача тих документів, якими була оформлена відповідна господарська операція.

Слід зазначити, що у пункті 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21 лютого 2018 року (у відповідній редакції) зазначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Разом з тим перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен дифенціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 ПК України.

Отже, не визначивши чіткого переліку документів, які потрібні податковому органу для прийняття рішення, або спростування «ризиковості» суб`єкт господарювання не має можливості надати ті документи, яких не вистачає для прийняття рішення, що в свою чергу позбавляє платника податків права на реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Вживання податковим органом загального посилання, без наведення відповідного переліку, або недоліків призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Таким чином, податковий орган при відмові в реєстрації податкових накладних № 16 від 18 лютого 2019 року, № 25 від 28 лютого 2019 року, № 1 від 01 березня 2019 року, № 24 від 28 лютого 2019 року, № 4 від 05 березня 2019 року, № 9 від 27 березня 2019 року, № 3 від 04 березня 2019 року, в ЄРПН не може посилатися на недостатність документів, які він не зазначив у переліку при прийнятті рішення про зупинення реєстрації податкової накладної.

Як встановлено судом, податкових накладних № 16 від 18 лютого 2019 року, № 25 від 28 лютого 2019 року, № 1 від 01 березня 2019 року, № 24 від 28 лютого 2019 року, № 4 від 05 березня 2019 року, № 9 від 27 березня 2019 року, № 3 від 04 березня 2019 року є такою, що підлягає реєстрації.

На підтвердження вчинення господарських операцій позивачем до суду надано первинні документи.

Оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Ірада" надано контролюючому органу документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податкових накладних № 16 від 18 лютого 2019 року, № 25 від 28 лютого 2019 року, № 1 від 01 березня 2019 року, № 24 від 28 лютого 2019 року, № 4 від 05 березня 2019 року, № 9 від 27 березня 2019 року, № 3 від 04 березня 2019 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи були цілком достатніми для прийняття Комісією ГУ ДФС в Запорізькій області рішення про реєстрацію податкових накладних № 16 від 18 лютого 2019 року, № 25 від 28 лютого 2019 року, № 1 від 01 березня 2019 року, № 24 від 28 лютого 2019 року, № 4 від 05 березня 2019 року, № 9 від 27 березня 2019 року, № 3 від 04 березня 2019 року для її реєстрації.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятим чи вчиненим в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку суду, позивачем надані документи та пояснення, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних № 16 від 18 лютого 2019 року, № 25 від 28 лютого 2019 року, № 1 від 01 березня 2019 року, № 24 від 28 лютого 2019 року, № 4 від 05 березня 2019 року, № 9 від 27 березня 2019 року, № 3 від 04 березня 2019 року, через що суд приходить до висновку про те, що рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1095394/37611815 від 05 березня 2019 року, №110230/37611815 від 18 березня 2019 року, № 1120462/37611815 від 26 березня 2019 року, №1114811/37611815 від 20 березня 2019 року № 1120531/37611815 від 26 березня 2019 року, №1123137/37611815 від 27 березня 2019 року, № 1145753/37611815 від 19 квітня 2019 року підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкової накладної, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) визначає Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Так, відповідно до пункту 19 та пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (із змінами; далі - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Відтак, оскільки рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1095394/37611815 від 05 березня 2019 року, №110230/37611815 від 18 березня 2019 року, № 1120462/37611815 від 26 березня 2019 року, №1114811/37611815 від 20 березня 2019 року № 1120531/37611815 від 26 березня 2019 року, №1123137/37611815 від 27 березня 2019 року, № 1145753/37611815 від 19 квітня 2019 року підлягає скасуванню, то відповідно з урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 ПК України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 року № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 16 від 18 лютого 2019 року, № 25 від 28 лютого 2019 року, № 1 від 01 березня 2019 року, № 24 від 28 лютого 2019 року, № 4 від 05 березня 2019 року, № 9 від 27 березня 2019 року, № 3 від 04 березня 2019 року.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довели правомірності оскаржуваних рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне скасувати спірне рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1095394/37611815 від 05 березня 2019 року, №110230/37611815 від 18 березня 2019 року, № 1120462/37611815 від 26 березня 2019 року, №1114811/37611815 від 20 березня 2019 року № 1120531/37611815 від 26 березня 2019 року, №1123137/37611815 від 27 березня 2019 року, № 1145753/37611815 від 19 квітня 2019 року та зобов`язати Державну фіскальну служби України здійснити реєстрацію податкових накладних № 16 від 18 лютого 2019 року, № 25 від 28 лютого 2019 року, № 1 від 01 березня 2019 року, № 24 від 28 лютого 2019 року, № 4 від 05 березня 2019 року, № 9 від 27 березня 2019 року, № 3 від 04 березня 2019 рокув Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, 03 липня 2019 року від представника позивача до суду надійшло клопотання, відповідно до якого стягнути з Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Ірада» ), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 400,00 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 КАС України, основними засадами адміністративного судочинства є зокрема відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат, враховуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз вищенаведених норм, дає суду, підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

Так в представник позивача зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу складають 7400,00 грн., а також як доказ такого до суд надано:

- детальний опис робіт;

- Акт приймання передачі робіт на суму 7400,00 грн.

Суд розглянувши докази які вказують на витрати на правничу допомогу встановив, що позивачем до суду не надано доказів сплати позивачем за надані послуги на професійну правничу допомогу.

Наявні в матеріалах справи детальний опис робіт та Акт приймання передачі робіт на суму 7400,00 грн., суд не приймає як доказ понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Тому суд вважає за необхідне відмовити в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ірада" (69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, б. 6, оф. 10, ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ), Комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області у Запорізькій області, яка приймає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 1095394/37611815 від 05 березня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 18 лютого 2019 року, № 1110230/37611815 від 18 березня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 25 від 28 лютого 2019 року, № 1120462/37611815 від 26 березня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 01 березня 2019 року, № 1114811/37611815 від 20 березня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 24 від 28 лютого 2019 року, № 1120531/37611815 від 26 березня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 05 березня 2019 року, № 1123137/37611815 від 27 березня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 9 від 27 березня 2019 року, № 1145753/37611815 від 19 квітня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 04 березня 2019 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 16 від 18 лютого 2019 року, № 25 від 28 лютого 2019 року, № 1 від 01 березня 2019 року, № 24 від 28 лютого 2019 року, № 4 від 05 березня 2019 року, № 9 від 27 березня 2019 року, № 3 від 04 березня 2019 року.

Відмовити в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ірада" (69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, б. 6, оф. 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04653, м. Київ, пл. Львівська, 8, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 13 447 грн. 00 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ірада" (69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, б. 6, оф. 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний 166, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 13 447 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 29 липня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов