Справа № 280/2220/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 липня 2019 року 09 год. 05 хв.Справа № 280/2220/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із адміністративним позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 38/664/06 від 12.04.2019 щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1; зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 03.04.2019, зарахувавши період військової служби з 02.04.1982 по 27.06.1989 до пільгового трудового стажу за Списком № 1.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що на день звернення із позовом вже досягнув пенсійного віку, має загальний трудовий стаж більше 30 років, з яких більше 10 років без урахування місяців та днів становить пільговий стаж за Списком № 1 за результатами праці на різних підприємствах з різними формами власності, що підтверджено записами у військовому квитку та трудовій книжці позивача, тому, вважає, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах зі скороченням пенсійного віку на 10 років. Посилається на те, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, проте Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовило ОСОБА_1 у задоволенні заяви. Вважає рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах протиправним та просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 16.05.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/2220/19.

05 червня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов вх. № 23142, в якому Управління зазначає, що у квітні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою від 03.04.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, розглянувши яку відповідачем винесено рішення від 12.04.2019 № 38/664/06 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 1. Стверджує, що у відповідності до розпорядження від 18.04.2019 загальний стаж позивача становить 38 років 1 місяць 19 днів, пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить 4 роки 8 місяців 19 днів у відповідності до довідки TOB «Запорізький титано-магнієвий комбінат» від 12.03.2019 № 75. Також зазначає, що позивач на момент призову на строкову військову службу працював за посадою, що не передбачає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, тому для зарахування військової служби до пільгового стажу роботи за Списком № 1 немає законних підстав. Враховуючи наведене вище вважає, що для скасування рішення відповідача від 12.04.2019 № 38/664/06 та призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу з 03.04.2019 немає законних підстав. З огляду на викладене, просить у позові відмовити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Приписами ч. 2 ст. 263 КАС України, визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

03 квітня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся із письмовою заявою до відповідача з проханням призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, надавши до заяви додаткові документи необхідні для визначення права та обчислення пенсії.

Рішенням Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 12.04.2018 №38/664/06 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. Зокрема вказано, що згідно наданих документів пільговий стаж позивача по Списку №1 складає 04 роки 08 місяців 19 днів.

Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (надалі Закон №1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічні приписи містить п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, при зверненні до Центрального ОФУПФУ м.Запоріжжя із заявою про призначення пенсії позивачем було надано документи: заяву від 03.04.2019 №664, трудову книжку НОМЕР_1 , військовий квиток НОМЕР_2 , атестат про навчання № НОМЕР_4, довідка, що визначає право на пенсію на пільгових умовах від 12.03.2019, № 75, видана ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат», довідка про заробітну плату за період страхового стажу видана ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» від 28.03.2019 № 28.

Як вказує відповідач в оскаржуваному рішенні, пільговий стаж позивача на ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за Списком № 1 складає 04 роки 08 місяців 19 днів.

З матеріалів справи судом встановлено, що з 02.04.1982 по 27.06.1989 позивач проходив строкову службу; з 15.11.1989 по 18.05.1995 працював на ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

Саме період роботи позивача на ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (4 роки 8 місяців 19 днів) відповідач визнає як період роботи на посадах, віднесених до Списку №1.

Разом з тим, позивач просить призначити йому пенсію на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 період військової служби з 02.04.1982 по 27.06.1989.

Суд зауважує, що згідно з пп.2 п.3-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: проходження військової служби по 31 грудня 2017 року включно.

За приписами ч. 4 ст. 24 Закону №1058-ІV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Так, згідно пп. "к" п. 109 "Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій", затверджене 03.08.1972 Постановою Ради Міністрів СРСР №590 (далі - Положення), чинного на час проходження позивачем строкової військової служби, крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. Перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в установленому порядку.

Відповідно до абз. 2 вищезазначеного Положення, при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника членам їх сімей, а також пенсій по старості працівницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Отже, час проходження строкової військової служби дійсно враховується до страхового трудового стажу, між тим, за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії на пільгових умовах, період строкової військової служби може бути прирівняний до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Вказаним спростовується посилання відповідача у відзиві на неможливість зарахування періоду строкової військової служби до пільгового стажу, оскільки позивач на момент призову на строкову військову службу працював за посадою, що не передбачає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Натомість, позивачем не враховано положення пп. 5 п. 109 Положення, згідно якого у випадках призначення пенсій на пільгових умовах чи у пільгових розмірах (пп.»а», «б», і «в» п. 91) робота чи інша діяльність, що прирівнюється до роботи, що дає право на вказані пенсії враховується у розмірі, який не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах чи у пільгових розмірах.

Тож, період проходження строкової військової служби підлягає зарахуванню до страхового трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії але у розмірі, що не перевищує наявний пільговий стаж, тобто 4 роки 8 місяців 19 днів.

Таким чином, навіть після зарахування до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 періоду проходження строкової військової служби ОСОБА_1 , його страхового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 недостатньо на для призначення пенсії на пільгових умовах (наявний стаж - 9 років 5 місяців 6 днів, необхідний - 10 років).

Вказане також свідчить про відсутність у відповідача підстав для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 за його заявою від 03.04.2019, та, відповідно, про правомірність рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, оскільки відповідачем доведено належним чином правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати не підлягають розподілу у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 16.07.2019.

Суддя Л.Я. Максименко