Справа № 640/14073/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

31 липня 2019 року м. Київ № 640/14073/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши заяву комунального підприємства «Харківводоканал» про забезпечення позову до подання позовної заяви

комунального підприємства «Харківводоканал»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява комунального підприємства «Харківводоканал» про забезпечення позову до подання позовної заяви комунального підприємства «Харківводоканал» (надалі - заявник), адреса: 61013, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 2 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП), адреса: 03057, місто Київ, вулиця Смоленська, будинок 19, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго», адреса: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, в якій заявник просить суд прийняти рішення, яким зупинити дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 12 липня 2019 року №1411 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «Укренерго».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник послався на те, що останній є єдиним підприємством водопостачання та водовідведення міста Харкова та 52 населених пунктів Харківської області, підприємством життєзабезпечення та стратегічного призначення.

30 січня 2019 року між комунальним підприємством «Харківводоканал» та державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» був укладений договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0463-02024, що, за доводами заявника, свідчить, що останній є споживачем послуг ДП «НЕК «Укренерго» з передачі електричної енергії та відповідного диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

12 грудня 2018 року НКРЕКП прийнято постанову №1905 «Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії для державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на 2019 рік на рівні 5,926 коп/кВт год (без ПДВ) з розбивкою по кварталах.

При цьому, заявник наголошує, що вказана постанова регулювала одночасно дві величини: тариф на передачу електричної енергії і плату за централізоване диспетчерське управління об`єднаною енергосистемою України на 2019 рік, що визначалося єдиною величиною.

Проте, 07 червня 2019 року НКРЕКП прийнято постанову №954 «Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП «НЕК «Укренерго» на ІІ півріччя 2019 року», якою визначено тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 347,43 грн/МВт год на структуру цього тарифу та постанову «Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технічного управління) управління ДП «НЕК «Укренерго» на ІІ півріччя 2019 року», якою тариф на послуги з диспетчерського управління визначено на рівні 8,90 грн/МВт год (без ПДВ) та структуру цього тарифу.

З 05 липня 2019 року, як зазначає заявник, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2019 року у справі №640/11330/19 зупинено дію постанов НКРЕКП від 07 червня 2019 року №954 та №955.

12 липня 2019 року НКРЕКП прийнято постанову №1411 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «Укренерго», яка, за доводами заявника, за своєю формою та суттю не відповідає вимогам законності та ознакам обґрунтованості.

Також, заявник у своїй заяві про забезпечення позову посилається на рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №5-р/2019.

При цьому, заявник вважає, що прийняття постанови №1411 від 12 липня 2019 року призвело до порушення його прав та інтересів, як користувача системи передачі електричної енергії відповідно до договору, укладеного з ДП «НЕК «Укренерго», оскільки заявник є безпосереднім учасником системи передачі електричної енергії та використовує її з метою забезпечення систем водопостачання та водовідведення, які мають критичне стабілізуюче значення у межах регіону, а безпідставне та неправомірне, з перевищенням повноважень збільшення НКРЕКП оскаржуваних тарифів більше ніж у 5 разів може призвести до таких негативних наслідків, як зупинка комунального підприємства «Харківводоканал» з усіма негативними наслідками екологічного, санітарно-епідемічного та соціального характеру.

Більш того, заявник зазначає, що збільшення тарифів на послуги ДП «НЕК «Укренерго» з передачі електричної енергії призведе до безпідставного та непропорційного збільшення ціни за договором, відповідно, до необґрунтованого збільшення тарифу на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що свідчить, за твердженнями заявника, про ігнорування НКРЕКП державної політики щодо зменшення фінансового тиску на громадян шляхом зниження комунальних тарифів. Такі зміни, як вважає заявник, призведуть до неможливості виконання ним своїх статутних зобов`язань та неможливості виконання зобов`язань не лише у межах своєї господарської діяльності, але й за зобов`язаннями міжнародного характеру.

Також, заявник посилається на те, що відсутність обґрунтованого тарифу та протиправне прийняття НКРЕКП постанов, які безпосередньо впливають на платоспроможність заявника, спричинить не виконання обов`язків щодо своєчасного повернення основної суми кредиту, сплати відсотків за користування ним, що також, за доводами заявника, призведе до нарахування пені з розрахунку 120% облікової ставки НБУ, розрахованої за кожен день прострочення платежу.

З урахуванням вищевикладеного, як зазначив заявник, постанова НКРЕКП №1411 від 12 липня 2019 року має очевидні ознаки протиправності, а невжиття заходів забезпечення позову, який буде поданий, може унеможливити ефективний захист прав та інтересів заявника та їх поновлення, за захистом яких він має намір звернутися.

Представник державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (надалі - ДП «НЕК «Укренерго») у письмових запереченнях на заяву про забезпечення позову послався на те, що постанова НКРЕКП №1411 від 12 липня 2019 року не містить положень, реалізація яких може мати невідворотні наслідки для заявника, що могло слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Також, у запереченнях зазначено, що вирішення питання про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень на даній стадії фактично є свідченням розглядом справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, представник ДП «НЕК «Укренерго» послався, що вжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання договірних зобов`язань, створить загрозу надійному та ефективному функціонуванню ОЕС України та перешкоджатиме безперебійному постачанню електричної енергії кінцевим споживачам.

Розглянувши заяву комунального підприємства «Харківводоканал» про забезпечення позову та заперечення на неї представника ДП «НЕК «Укренерго», Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із вказаною вище заявою про забезпечення позову, в якій зазначив про намір звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів, які, за його доводами, порушені шляхом прийняття НКРЕКП постанови №1411 від 12 липня 2019 року «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «Укренерго».

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Однак, позивачем в даному випадку не доведені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам та інтересам заявника, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову фактично обумовлена наявністю рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №5-р/2019 та наявністю в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративної справи №640/11330/19 щодо оскарження постанов НКРЕКП від 07 червня 2019 року №954 та №955.

При цьому, інші посилання заявника на порушення норм законодавства при прийнятті постанови №1411 від 12 липня 2019 року, як підстава необхідності вжиття заходів забезпечення позову, свідчать про незгоду останнього з прийнятою НРЕКП постановою та є обґрунтуванням майбутніх позовних вимог, яким суд буде надавати правову оцінку під час розгляду справи, але аж ніяк не можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень в даному випадку.

З урахуванням зазначеного, станом на день розгляду заяви про забезпечення позову, у суду відсутні на цій стадії підстави стверджувати про очевидну протиправність рішення суб`єкта владних повноважень, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому вказана заява про забезпечення позову до подання позовної заяви, на цій стадії, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви комунального підприємства «Харківводоканал» про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею. Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова