Справа № 822/1212/17
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2019 року

Київ

справа №822/1212/17

адміністративне провадження №К/9901/22813/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І.В.,

суддів Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.06.2017 у складі судді Шевчук О.П. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 у складі колегії суддів: Курка О. П., Матохнюка Д. Б., Совгири Д. І. у справі № 822/1212/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №111 о/с від 28.03.2017, яким скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 06.01.2017 №4 о/с в частині скасування пункту наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 11.02.2016 №18 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 з посади старшого інспектора поліції Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області;

- поновити позивача на службі в поліції на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Старокостянтинівського відділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 28.03.2017 по день фактичного поновлення на службі в поліції за встановленими нормами згідно зі штатного розпису.

2. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.06.2017 позовні вимоги задоволено.

2.1. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

3.1. Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Семенишина М. О. № 42 від 07.11.2015 ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора поліції Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області із присвоєнням спеціального звання капітан поліції.

3.2. В подальшому, наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 17.02.2016 №18 о/с «По особовому складу» (зі змінами внесеними наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 19.12.2016 №401 о/с), відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» позивача було звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність), з 01.03.2016. Підставою для звільнення, як зазначено в наказі, стало рішення апеляційної комісії від 16.02.2016.

3.3. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.12.2016 у справі №822/379/16 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Семенишина М. О. від 17.02.2016 №18 о/с в частині звільнення, майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора поліції Стракостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області зі служби в поліції пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Поновлено позивача на службі в поліції на посаді старшого інспектора поліції Стракостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області з 02.03.2016. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 02.03.2016 по 26.12.2016 у розмірі 33614, 51 грн.

3.4. Оскільки відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду в частині поновлення та виплати середнього грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в Хмельницькій області №4 о/с від 06.01.2017 скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 18 о/с від 17.02.2016 про звільнення ОСОБА_1 з посади та нараховано і виплачено суму середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць. Разом з тим, Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області було подано апеляційну скаргу на вищезазначене судове рішення.

3.5. В подальшому, відповідно до протоколу ОП №15 засідання атестаційної комісії №8 Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 30.01.2017, позивача визнано таким, що відповідає займаній посаді.

3.6. Крім того, на підставі рапорту позивача від 05.01.2017, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №40 о/с від 06.02.2017, відповідно до статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку зі скороченням штатів та проведенням реорганізації, позивача призначено на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Старокостянтинівського відділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та звільнено з посади старшого інспектора поліції Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

3.7. Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №100 о/с від 20.03.2017, позивачу надано невикористану чергову відпустку за 2016 рік тривалістю 42 доби (в тому числі 11 діб додаткової відпустки та 1 святкова доба), з 18.03.2017 по 25.04.2017.

3.8. Разом з тим, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 у справі № 822/379/16 скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.12.2016 та прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

3.9. На виконання постанови суду апеляційної інстанції, начальником Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області видано наказ № 111 о/с від 28.03.2017 «По особовому складу», яким скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 06.01.2017 № 4 в частині скасування пункту наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 17.02.2016 №18 о/с про звільнення позивача з органів Національної поліції за пункту 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

3.10. Крім того, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №117 о/с від 30.03.2017 «По особовому складу» скасовано пункт наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 40 о/с від 06.02.2017 про призначення капітана поліції ОСОБА_1 на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Старокостянтинівського відділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

3.11. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, оскільки відповідачем фактично звільнено його з посади всупереч висновку атестаційної комісії про його відповідність займаній посаді.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав на те, що у відповідача були відсутні законні підстави для скасування наказу, яким скасовано пункт наказу про звільнення позивача з посади. Крім того, судами також звернуто увагу відповідача на ту обставину, що на момент звільнення позивач перебував у відпустці, а тому зазначене є порушенням положень статті 40 Кодексу законів про працю України. Разом з тим, суд першої інстанції вказав на необхідність виходу за межі позовних вимог для повного захисту прав позивача та скасував наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 30.03.2017 № 117 о/с, яким скасовано пункт наказу від 06.02.2017 № 40 о/с про призначення позивача на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Старокостянтинівського відділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Відповідач звернувся до суду із касаційною скаргою, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5.1. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що відповідачем було виконано рішення суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на посаді. На переконання відповідача, судами першої та апеляційної інстанцій було необґрунтовано зроблено висновок про фактичне звільнення позивача.

5.2. Також відповідач просить забезпечити його участь в режимі відеоконференції, утім з огляду на положення статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку, що вказана заява є безпідставною.

6. Правом на подачу відзиву позивач не скористався.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

7. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України від 28.06.1991 № 254к/96-ВР органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України (частина 5 статті 124 Конституції України).

9. Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

10. Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

11. Пунктами 2, 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

12. Згідно з частиною 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII) атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри.

13. На виконання вимог статті 57 Закону № 580-VIII розроблена Інструкція про проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 № 1465 (надалі - Інструкція № 1465).

14. Частиною 2 статті 57 Закону № 580-VIII та пунктом 3 розділу 1 Інструкції № 1465 визначено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

15. Призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків (частина 2 статті 58 Закону № 580-VIII).

16. Згідно з частиною 1 статті 47 Закону № 580-VIII призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

17. За пунктом 2 частини 1 статті 65 Закону № 580-VIII переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади у зв?язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації.

18. Пунктом 5 частини 1, частинами 2, 3 статті 77 Закону № 580-VIII врегульовано, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

19. Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами атестації позивача, проведеної 30 січня 2017 року, перед його призначенням на вищу посаду - начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, рішенням атестаційної комісії № 8 ГУНП в Хмельницькій області, оформленого протоколом ОП № 15, встановлено, що позивач успішно її склав та займаній посаді відповідає.

20. За таких умов, у відповідача були відсутні законні підстави для скасування наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області № 4 о/с від 06 січня 2017 року, яким скасовано пункт наказу ГУНП в Хмельницькій області № 18 о/с від 17 лютого 2016 року про звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII (через службову невідповідність), внаслідок чого відбулось фактичне звільнення позивача.

21. Тому колегія суддів вважає правильними рішення суду першої та апеляційної інстанцій про скасування спірного наказу № 111 о/с від 28 березня 2017 року, як протиправного.

22. Поряд із цим, суд першої інстанції, з чим погодився і суд апеляційної інстанції, вірно на підставі частини 2 статті 11 Кодексу адміністративно судочинства України для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вийшов за межі позовних вимог та скасував наказ відповідача № 117 о/с від 30 березня 2017 року (про скасування призначення позивача на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Старокостянтинівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області), як такий, що перешкоджає подальшому проходженню служби позивача в поліції.

23. Доводи відповідача зводяться до переоцінки встановлених судами обставин.

24. Колегія суддів зазначає, що за змістом частини 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

25. Частиною 1 статті 350 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

26. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанови суду першої та апеляційної інстанцій - залишенню без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

27. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

28. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.06.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 у справі № 822/1212/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

29. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко