Справа № 160/9503/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/9503/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дурасової Ю.В.,
суддів: Баранник Н.П., Божко Л.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 (головуючий суддя Єфанова О.В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частин НОМЕР_1 № 760 від 11.09.2018 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування наказу залишено без розгляду.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивач, який не є суб`єктом владних повноважень, повторно не прибув у підготовче засідання без поважних причин, а саме 15.01.2019р., 05.03.2019р. та 04.04.2019р., та не повідомив про причини неявки. При цьому, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести постанову, якою скасувати оскаржувану ухвалу суду з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що судом жодного разу не було направлено повістку представнику позивача. Просить звернути увагу на те, що в позовній заяві наголошено, що позивач перебуває на військовій службі в с. Калинове за місцем дислокації ВЧ НОМЕР_1 , незважаючи на адресу реєстрації, зазначеної в позові. Звертає увагу на тому, що на офіційному веб-сайті суду та у Єдиному державному реєстрі судових рішень взагалі відсутня інформації щодо розгляду справи на 04.04.2019.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанової О.В. від 19.12.2018р. прийнято до провадження адміністративну справу №160/9503/18 та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на 15.01.2019 року (а.с. 2).

В підготовче засідання 15.01.2019 року позивач не прибула, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена 27 грудня 2018 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 33). При цьому, представником позивача надано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим проведення підготовчого засідання було відкладено до 05 березня 2019 року.

В судове засідання 05 березня 2019 року позивач не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та заздалегідь 25 січня 2019 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 39).

В наступне судове засідання, призначене на 04 квітня 2019 року позивач не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв та клопотань, в тому числі про розгляд справи за її відсутності, не надала. На адресу суду повернувся поштовий конверт, яким на адресу ОСОБА_1 направлялася судова повістка про виклик до суду на 04.04.2019 року, з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням строку зберігання» (а.с. 65).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, КАС України.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм процесуального законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Зокрема, наслідки неприбуття у судове засідання особи, яка бере участь у справі визначено ст. 205 КАС України.

Частиною 5 статті 205 КАС України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

За правилами пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що наслідки встановлені наведеним пунктом настають у разі, якщо позивач (в даному випадку не є суб`єктом владних повноважень) не з`явився повторно зокрема у підготовче засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки та за умови, що від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

За положеннями частини 1 та 2 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України, судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 КАС).

При цьому, в силу ч. 1 ст. 55 КАС України, сторони, треті особи можуть брати участь особисто (самопредставництво) та/або через свого представника.

Аналіз вищезазначених норм обумовлює висновок про те, що повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи та свідчать про обов`язковість участі цих осіб. В даному випадку судом першої інстанції на адресу позивача направлялись саме повістки про виклик (при цьому повістка про виклик не була направлена представнику позивача, хоча суд першої інстанції не був позбавлений можливості належним чином повідомити позивача про розгляд справи, використовуючи всі передбачені процесуальним законом засоби повідомлення).

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що на даний час фактичне місце перебування позивача це дислокація військової частини НОМЕР_1 , Донецька область, с. Калинове, тому направлення повістки представнику позивача, який заявив про відкладення розгляду справи, могло бути використане судом для повідомлення позивача про час і місце судового засідання.

Натомість матеріали справи не містять підтверджень, що представнику позивача, направлялися повістки про виклик до суду з повідомленням дати, часу та місця проведення судового засідання, а отже суд першої інстанції не використав всі засоби для повідомлення позивача про час і місце судового засідання.

Зі змісту вказаних вище норм процесуального законодавства вбачається, що необхідною умовою для залишення позовної заяви без розгляду є повторність неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду і відсутність поважних причин такого неприбуття в судове засідання або неповідомлення ним про причини неприбуття, за умови також відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі.

При цьому, під «повторністю» неприбуття в судове засідання позивача необхідно розуміти послідовне неприбуття в судове засідання позивача чи його представника двічі чи більше разів. «Поважність» же причин неприбуття оцінюється судом у кожному конкретному випадку окремо з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані захворювання, що перешкоджає прибуттю до суду, відрядження, несвоєчасне отримання повістки тощо, але за умови надання належних доказів в підтвердження наведених обставин.

Отже, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального закону, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також з`ясувати, чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 19.09.2018 року у справі №826/10538/17 (провадження №К/9901/54003/18), від 18.07.2019 у справі № П/811/902/19 (провадження № К/9901/15957/19).

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в судове засідання, призначене на 15 січня 2019 року позивач, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила. Судова повістка була направлена на адресу позивача разом з ухвалою про відкриття провадження у справі та отримана 27.12.2018 року про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення (а.с.33). Таким чином, у відповідності до ч.6 ст.7, ч.11 ст.126 КАС України про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином та вчасно.

При цьому від представника позивача Тертишної К.О. до суду першої інстанції 15.01.2019 засобами електронного зв`язку подано клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.34, 35).

15.01.2019 року судовий розгляд було відкладено, наступне судове засідання призначено на 05.03.2019 року о 13:30 год.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 клопотання представника відповідача про розгляд справи в режимі відеоконференції задоволено, ухвалено розгляд справи провести за участю відповідача в режимі відеоконференції.

В судове засідання 05.03.2019 року позивач не прибув, причини неявки не повідомив. Судова повістка надсилалась позивачу засобами поштового зв`язку, поштове відправлення вручено 25.01.2019 року (а.с. 39).

05.03.2019 розгляд справи відкладено у зв`язку з технічною неможливістю проведення судового засідання, призначеного в режимі відеоконференції.

05.03.2019 судовий розгляд було відкладено, наступне судове засідання призначено на 04.04.2019 на 09:00 годин.

В судове засідання 04.04.2019 року позивач не прибула, причини неявки не повідомила. Судова повістка надсилалась позивачу засобами поштового зв`язку. Відповідно до поштового конверту та відмітки Укрпошти, відправлення повернуто на адресу суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 65).

Відповідно до ст. 127 КАС України часом вручення повістки вважається

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення..

Отже, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування позивача про час і місце розгляду справи (близький за змістом висновок викладений у пунктах 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/11896/17 від 12 грудня 2018 року).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду 10.04.2019 у справі № 461/10610/13-ц.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції не виконав належно зазначений процесуальний обов`язок з інформування позивача про час і місце судового розгляду справи.

Вищезазначене є підставою для задоволення судом апеляційної інстанції вимог апеляційної скарги, аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суду першої інстанції не мав правових підстав для залишення позову без розгляду, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, а справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 311, 317, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови виготовлено 29.07.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник

суддя Л.А. Божко