Справа № 520/2096/19
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 липня 2019 р. справа № 520/2096/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Леонець О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області (вул. Перемоги, буд. 15, смт.Старий Салтів, Вовчанський район, Харківська область, 62560, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, в якому просить суд:

- визнати незаконним рішення Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 25.09.2018 №2080 відносно ОСОБА_2 ;

- скасувати рішення Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 25.09.2018 №2080 відносно ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Старосалтівську селищну раду Вовчанського району Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 14.09.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,1 га із подальшою передачею у приватну власність.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення відповідача прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, позивачем вказано, що в рішенні не обґрунтовано підстави для відмови, наявні лише посилання на фрази із загальновідомих норм права, не вказано обґрунтовані підстави для відмови у відповідності до законодавства України, не зазначено фактичні дані, які надають можливість встановити вичерпні підстави. Позивач додатково зазначає, що у графічному матеріалі зазначається орієнтовне розташування бажаної земельної ділянки відповідно до відомостей з Публічної кадастрової карти, яка є інформаційним порталом, на якому оприлюднюються відомості Державного земельного кадастру.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов та додаткові пояснення, в яких вказано, що оскаржуване рішення винесено ним з підстав, у порядку та у спосіб, визначені законом, на виконання владної управлінської функції. Підставою винесення такого рішення відповідач зазначає те, що згідно з данними ГУ Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 має цільове призначення - землі водного фонду, угіддя - сіножаті з існуючими обмеженнями (обтяженнями): прибережно-захисна смуга Печенізького водосховища. Відповідно на цю земельну ділянку поширюються норми ст. 61 Земельного кодексу України та ст.89 Водного кодексу України, а тому відповідачем було прийнято оскаржуване рішення.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що твердження відповідача про скасування судом рішення на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 , на яку позивач посилається у графічному матеріалі, доданому до заяви з метою орієнтиру, не стосується жодним чином предмету позову.

Правом на подання заперечення на відповідь на відзив відповідач не скористався.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено з наявних в матеріалах справи доказів, що ОСОБА_2 14.09.2018 звернувся до відповідача із заявою з метою надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,1 га із подальшою передачею у приватну власність, яка розташована в межах АДРЕСА_5

До заяви від 14.09.2018 позивачем додано графічний матеріал, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, копії паспорта, ідентифікаційного коду та посвідчення учасника бойових дій.

Рішенням Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області №2080 від 29.09.2018 відмовлено в наданні дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту земелустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, площею 0,10 га, що розташована в смт Старий Салтів, Вовчанського району, Харківської області , для подальшої передачі в приватну власність, в зв`язку з невідповідністю до містобудівної документації.

Рішення мотивовано тим, що бажана земельна ділянка, що зазначена в графічному матеріалі, не відповідає містобудівній документації - Детальному плану території розміщення групи житлових будинків забудови частини АДРЕСА_6 , крім того, заявник подав звернення, що не відповідає вимогам ст. 118 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує наступні приписи норм чинного законодавства.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищенаведені норми права в частині дотримання відповідачем строку прийняття рішення, суд приходить до висновку про необґрунтованість аргументів позивача щодо недотримання такого строку, адже оскаржуване рішення відповідача прийнято в межах одного місяця.

Щодо аргументів сторін стосовно невідповідності місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, суд зазначає наступне.

До заяви від 14.09.2019 позивачем додано графічний матеріал, на якому вказано кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2 .

Відповідач зазначає, що така земельна ділянка не відповідає містобудівній документації, а саме на цю земельну ділянку поширюються норми ст.61 Земельного кодексу України та ст.89 Водного кодексу України. Згідно зі ст.60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу Україні, прибережні захисні смуги встановлюються для великих річок, водосховищ на них та озер в розмірі 100 метрів. Враховуючи те, що, документація щодо встановлення прибережно-захисної смуги Печенізького водосховища окремим проектом відсутня, в своїй роботі селищна рада керується статтями Земельного та Водного кодексів України.

Відповідач посилається на рішення XLVІІ сесії VI скликання Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 20.12.2013 "Про затвердження матеріалів детального плану території розміщення групи житлових будинків забудови частини АДРЕСА_7 на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області", яким затверджено матеріали детального плану території розміщення групи житлових будинків забудови частини АДРЕСА_7 на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області.

Окрім того, рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 23.06.2016 у справі №617/991/14-ц, що набрало законної сили, задоволено позовну заяву Прокурора Вовчанського району Харківської області в інтересах держави до Старосалтівської селищної ради, ОСОБА_3 , реєстраційна служба, 3-тя особа Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, про визнання незаконними та скасування рішень, скасування рішення державної реєстрації прав на землю.

Визнано незаконним та скасовано рішення XXXIV позачергової сесії VI скликання Старосалтівської селищної ради від 04.01.2013 року «Про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» в частині надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у розмірі 0,15 га по АДРЕСА_4 для подальшої передачі у власність в межах норм безоплатної приватизації земель селищної ради.

Визнано незаконним та скасовано рішення ХLУІ1 сесії VI скликання Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 20.12.2013 «Про звернення ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва жилого будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_4 » в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_4 та передачі безоплатно ОСОБА_3 у приватну власність із земель житлової та громадської забудови Старосалтівської селищної ради площею 0,15 га.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9526581 від 25.12.2013 року, реєстраційний номер об`єкта -6, а саме земельну ділянку, яка передана ОСОБА_3 у власність, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га, яка розташована на території Старосалтівської селищної ради по АДРЕСА_4 .

Зобов`язано ОСОБА_3 звільнити та повернути земельну ділянку вартістю 66870 грн. (кадастровий № НОМЕР_2 ) у володіння та користування Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 23.06.2016 у справі №617/991/14-ц, учасником якої був відповідач у справі, встановлено, що відповідно до листа Сіверсько-Донецького басейнового Управління водних ресурсів від 29.10.2012 №1465, річка Сіверський Донець належить до великих річок - таким чином, для річки Сіверський Донець та Печенізького водосховища, що розташовано на цій річці, прибережно-захисна смуга встановлюється шириною 100 м.

Рішенням XXXIV позачергової сесії VI скликання Старосалтівської селищної ради від 04.01.2013 року ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,15 га за рахунок земель громадської та житлової забудови для передачі її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_4 з визначенням меж водоохоронних зон в межах норм передбачених Земельним та Водним кодексом України. Разом з цим встановлено, що вказана земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги Печенізького водосховища. У подальшому, ФОП ОСОБА_4 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_4 .

Однак, всупереч вищевказаним вимогам чинного законодавства, службовими особами відділу Держземагенства у Вовчанському районі Харківської області видано позитивний висновок про погодження проекту землеустрою із зазначенням інформації про те, що відведення земельних ділянок здійснюється за рахунок земель житлової та громадської забудови.

Відповідно до висновку відділу містобудування та архітектури Вовчанської райдержадміністрації №01-21/18070 від 03.09.2013 вбачається, що даний відділ з урахуванням рішення XXXVII сесії Старосалтівської селищної ради Вовчанського району VI скликання від 10.04.2013 «Про актуалізацію наявних генеральних планів населених пунктів» погодження матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд в АДРЕСА_4 є можливим, за умовами одержання висновку Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, актуалізувати (зкоригувати або розробити, погодити та затвердити в установленому порядку наявну містобудівну документацію населеного пункту - генеральний план, який би відповідав сучасній містобудівній ситуації, яка склалася на сьогоднішній час) генеральний план смт Старий Салтів у відповідності до п.1 рішення XXXVII сесії Старосалтівської селищної ради Вовчанського району VI скликання від 10.04.2013 «Про актуалізацію наявних генеральних планів населених пунктів», затвердити на пленарному засіданні ради матеріали проекту встановлення меж прибережної-захисної смуги Печенізького водосховища у відповідності до п. 1 рішення ХXXIV позачергової сесії Старосалтівської селищної ради VI скликання від 04.01.2013 «Про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», з урахуванням листів Прем`єр Міністра України від 17.04.2013 №14640/1/1-13 та Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації №01-04/1847 від 14.08.2013 року.

Однак Старосалтівською селищною радою Вовчанського району не виконано вимоги своїх власних пленарних рішень, не дотримано вимоги ч.1 ст. 24; ч.2 ст. 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 59, 60, 61 Земельного Кодексу України, ст.ст.87, 88, 89 Водного Кодексу України, та відповідно до документації із землеустрою" вказані умови для погодження проекту землеустрою не здійснені та рішенням XLVII сесії VI скликання Старосалтівської селищної ради від 20.12.2013 всупереч вимог висновку відділу містобудування та архітектури Вовчанської райдержадміністрації затверджено ОСОБА_3 проект землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га із земель житлової та громадської забудови, яка розташована по АДРЕСА_4 , розроблену ФОП ОСОБА_5 .

Тобто, судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3 : НОМЕР_4 розташована в межах прибережної захисної смуги Печенізького водосховища.

Позивачем, який не був учасником справи №617/991/14-ц, на виконання вимог ч.5 ст.78 КАС України, не спростовано обставин, встановлених вищевказаним судовим рішенням.

Суд зазначає про необґрунтованість посилань позивача на зазначення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 як орієнтиру з огляду на те, що до заяви ним додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки саме з таким кадастровим номером.

Відповідно до ст.61 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; б) зберігання та застосування пестицидів і добрив; в) влаштування літніх таборів для худоби; г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; ґ) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки.

Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватися, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Режим господарської діяльності на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах встановлюється законом.

Відповідно до ст. 60 ЗК України, ст. 88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: - для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари 25 метрів; - для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари 50 метрів; - для великих річок, водосховищ на них та озер 100 метрів.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, землі, зайняті поверхневими водами, природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами й іншими водними об`єктами, та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які поширюється окремий порядок надання й використання.

Отже, прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим.

Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене нормами закону (ст. 60 ЗК України, ст. 88 ВК України). Відтак відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених ст. 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон. Надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахування обмежень, зазначених у ст. 59 ЗК України, суперечить нормам статей 83, 84 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків відповідача про неможливість надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у зв`язку з тим, що її бажане розташування знаходиться у межах прибережної захисної смуги та не відповідає містобудівній документації.

Відповідно до п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04, 10 лютого 2010 року) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

З огляду на встановлені у справі обставини суд приходить до висновку, що у межах спірних правовідносин відповідачем обґрунтовано правомірність прийнятого ним рішення, у той час як позивачем не доведено факту порушення оскаржуваним рішенням його прав, при цьому посилання позивача на отримання ним рішення за його заявою у строк понад тридцять днів та відсутність конкретних даних щодо невідповідності місця розташування бажаної земельної ділянки містобудівній документації у рішенні не є такими аргументами, які вимагають детального опису.

Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 14.09.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,1 га із подальшою передачею у приватну власність є обраним позивачем способом захисту порушеного, на його думку, права, однак оскільки протиправності оскаржуваного рішення судом не встановлено, такі позовні вимоги також задоволенню не підлягають.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області (вул. Перемоги, буд. 15, смт. Старий Салтів, Вовчанський район, Харківська область, 62560, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 29 липня 2019 року.

Суддя О.Г. Котеньов