Справа № 766/25541/18
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/25541/18

Пров. №2-а/766/186/19

30 липня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Ус О.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні міського суду позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП у Миколаївській області рядового поліції Шицького Валерія Павловича, третя особа Управління патрульної поліції у Миколаївській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

26.12.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №686783 від 12.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП за те, що 12.12.2018 року він знаходився в транспортному засобі Daewoo Lanos, за кермом якого знаходилась інша особа, проїжджаючи по АД М-14 168 км в сторону Миколаєва, був зупинений патрульним, після зупинки транспортного засобу, відповідач попросив пред`явити позивача водійське посвідчення, сказавши що ніби то ним порушено вимоги п. 1.1 ПДР України, перетин суцільної лінії дорожньої розмітки, проте позивач пред`явив студентський квиток та повідомив що він не керував автомобілем, а ним керувала інша особа. З вказаною постановою він не згоден, оскільки він не керував транспортним засобом, ним керувала інша особа, яка була в автомобілі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.12.2018 р. відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи - Управління патрульної поліції у Миколаївській області, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

04.02.2019 р. від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову через його безпідставність та необґрунтованість. Вказував, що 12.12.2018 року під час патрулювання автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» було виявлено порушення ПДР, а саме водій керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, з номерним знаком НОМЕР_1 перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, після чого інспектором було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, інспектор підійшовши до водія ОСОБА_1 просив пред`явити документи зазначені в п.п. 2.1 ПДР України, проте позивач відмовився пред`явити посвідчення водія на право керування т/з. Після чого з метою встановлення особи позивача, відповідачем було перевірено інформацію щодо транспортного засобу по базі даних «АРМОР» та встановлено, що позивач був позбавлений права на керування т/з постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 02.05.2018 року, чим порушив вимоги п.п. 2.1 а) ПДР України. Окрім того представником відповідача до відзиву був доданий наданий диск з відеофайлом «2018…0259» як докази вчинення правопорушення.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2019 року витребувано докази у позивача та відповідача.

Позивачем подано заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання сторони не прибули - про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх неявка відповідно до ч.3 ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але всі учасники справи не з`явилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні згідно ч.8 ст. 205 КАС України.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за приписами ч.4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Адміністративним правопорушенням за правилами частини 4 статті 126 КУпАП визнається: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно Правил дорожнього руху України, дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту ст.247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Щодо правової неможливості здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його скоєння, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Відповідно до вимог частини 1,2 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З огляду на положення наведених норм, з урахуванням приписів статті 258 КУпАП, зазначено, що в даному випадку при вчиненні адмінправопорушення пов`язаного з безпекою руху передбаченого частиною 3 статті 121 КУпАП, чітко визначена правова можливість для інспектора патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення.

Статтею 258 КУпАП, також, передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що 12 грудня 2018 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП у вигляді адміністративного стягнення - штрафу в дохід держави в розмірі 510,00 грн. Поліцейським взводу №1 роти №2 УПП в Миколаївській області рядовим Щуцьким В.П. встановлено, що ОСОБА_1 12.12.2018 року о 20-15 год. на АД М-14 168 км керуючи транспортним засобом Део Ланос, державний номер НОМЕР_2 не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 суцільна лінія, на вимогу поліцейського пред`явити документи, які зазначені в п. 2.1 ПДР України, а саме посвідчення водія відповідної категорії, яке відсутнє у зв`язку з позбавленням права керування транспортним засобом Суворовським районним судом м. Херсона від 24.01.2018 р., чим порушив п. 2.1 а ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене мч. 4 ст. 126 КУпАП (арк. справи 78). До постанови жодних додатків не долучено. Постанова про адміністративне правопорушення не містить переліку доказів, на підставі яких інспектор прийшов до висновку про наявність у діях особи адміністративного правопорушення.

Судом не може бути прийнято до уваги як належний та допустимий доказ, на підставі якого прийнято рішення суб`єктом владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності записи з нагрудної відеокамери полійцейського, оскільки в порушення підпункту третього частини третьої статті 283 КУпАП постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єкта приватного права, що знаходиться у нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. З постанови серії НК №686783 від 12.12.2018 року не вбачається на підставі яких доказів інспектор прийшов до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, в тому числі яким доказом в момент складення постанови підтверджено позбавлення позивача права керування транспортними засобами та саме факт керування.

Суд зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

В контексті наведеного, слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку інспектором патрульної поліції Шицьким В.П.) при прийнятті та складенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу, об`єктивної сторони вчиненого правопорушення та вини особи у його вчиненні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (пункт 23 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

З огляду на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами склад адміністративного правопорушення, що є суттєвим для притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає недоцільним надання відповіді на інші аргументи позивача.

На підставі ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, судом встановлено, що вина позивача у порушенні правил дорожнього руху України не доведена належними та допустими доказами, а постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить доказів вчинення правопорушення, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо вимог про визнання дій інспектора протиправними, суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не є належним способом захисту, який може бути наданий судом відповідно до положень статей 5, 245, 286 КАС України.

Судові витрати по справі відсутні.

Рішення складено в повному обсязі у нарадчій кімнаті 30 липня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 ) до поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП у Миколаївській області рядового поліції Шицького Валерія Павловича (місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Новозаводська, буд. 1Б), третя особа Управління патрульної поліції у Миколаївській області (місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Новозаводська, буд. 1Б) про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову серії НК № 686783 від 12.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн. за ч. 4 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус