Справа № 727/6642/19
Суддя: Волошин С. О.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/6642/19
Провадження № 2-а/727/186/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого судді: Волошина С.О.

секретар судових засідань: Бринзила А.А.

розглянувши у порядку ст.286 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти №4 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області Сіренко Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з адміністративним позовом до відповідача інспектора роти №4 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області Сіренко Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 10 червня відповідачем винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ст.122 ч.1 КУпАП, а саме відповідач стверджує що ним порушено п.12.4 ПДР України.

Вважає таку постанову безпідставною та з істотними порушеннями його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Зокрема позивач вказує, що знак 5.45 ПДР України «Новий Киселів» встановлений з порушенням ДСТУ 4100-2014, а саме: «10.7.39 Знаки 5.45 «Початок населеного пункту» і 5.46 «Кінець населеного пункту» повинні застосовуватись для позначення населеного пункту (відповідно початку та кінця), в якому діють спеціальні вимоги, що регулюють порядок руху в населених пунктах, і встановлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

На дорогах з однією, двома або трьома смугами для руху в обох напрямках знак 5.46 допускається розміщувати ліворуч, на зворотному боці знака 5.45, призначеного для зустрічного руху». Рухаючись по дорозі Н10, а саме на її відрізку, що проходить крізь населений пункт «Новий Кисилів» він не побачив жодного житлового будинку чи іншої забудови на вказаній дорозі.

Крім цього, вимірювання швидкості руху відповідачем здійснено приладом із функцією фото- та відеофіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі та був відсутній знак 5.70 ПДР України «Фото-, відеофіксування порушень ПДР».

Вказує, що відповідачем порушено вимоги ст.40 ЗУ «Про національну поліцію, оскільки відповідач будучи поліцейським не мав права використовувати прилад із функціями фото- та відеофіксації не у автоматичному режимі.

Також, позивач вказує, що відповідачем винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням його прав та правових гарантій. Зокрема, відповідачем порушені вимоги ст.19 Конституції України, п.18.3 ЗУ «Про національну поліцію», ст.ст. 278, 279 КУпАП. В порушення ст.251 КУпАП до постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, за таких обставин постанову необхідно визнати незаконною.

Посилаючись на вище вказані норми закону, на Рішення Конституційного суду України у рішенні №23-рп/2010 від 22.12.2010 року просив скасувати постанову відповідача від 10 червня 2019 року про адміністративне правопорушення передбачене ст.122 ч.1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Згідно ст.286 ч.1 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

19 червня 2019 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці по даній справі відкрито провадження в порядку ст.286 КАС України, призначено справу до розгляду та надано відповідачу строк для подачі відзиву на адміністративний позов.

10 липня 2019 року Відповідачем спрямовано на адресу суду відзив на адміністративний позов в якому відповідач зазначив, що вказаний позов є необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам діючого законодавства.

Зокрема відповідач вказував, що з матеріалів про адміністративне правопорушення було встановлено, що під час несення служби, в межах населеного пункту с. Новий Киселів, Кіцманського району, Чернівецької обл., 10.06.2019 року екіпажем патрульної поліції, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 003047 було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу Skoda fabia номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/год чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Після чого інспектором було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію".

Інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ГІДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП і було, прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Поліцейський Маковей Сергій Іванович виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП і наклав стягнення на правопорушника в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті постанови в якості доказу долучено фото, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію.

Позивач подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження.

Щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, то відповідач вказав наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу +-2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу па цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості pуxу свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012, зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam LTI 20/20 визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені па підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N 437.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/11930, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25.09.2018 р. та чинною до 25.09.2019 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 є придатним до застосування.

У відповідності до п. 2.3.б) Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, з огляду на все вищезазначене, в діях Позивача є склад адміністративного правопорушення, відповідачем дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова від 10.06.2019 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи Позивача безпідставні, необґрунтовані, просили в задоволенні позовних вимог громадянина ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просив позов задовольнити повністю. Крім цього вказав, що відповідач у своєму відзиві вказав прізвище іншого поліцейського. На відеозаписі прилученому до відзиву чітко зафіксовано порушення відповідачем ст.18 п.3 ЗУ «Про національну поліцію», а також інспектором Сіренком О.В. порушено одразу дві статті КУпАП, а саме ст.ст.278, 279 КУпАП. Крім цього, вказав, що докази які долучені до відзиву, а саме фото номерного знаку та відеозапис перевищення швидкості були здобуті із порушенням ст.40 ЗУ «Про національну поліцію», тому просить суд згідно ст.74 КУпАП - такі докази не брати до уваги та позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.4 ст.229 КАС України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу без сторін на підставі наявних у ній матеріалів.

В ч.1 ст.5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави .

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.286 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Суд, виходячи з даних вимог закону, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 червня 2019 року інспектором роти №4 БУПП в Чернівецькій області Сіренко О.Б., винесено постанову серії НК№417432 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 10 червня 2019 року о 17.12 год. керуючи транспортним засобом Skoda fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Н-10 486 км. перевищив швидкість руху на 26 км/год. в населеному пункті, перевищення зафіксоване інспектором поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 003047, чим водій порушив п.12.4 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП (а.с.9).

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В даному випадку, інспектор поліції безпосередньо став свідком вчинення адміністративного правопорушення, що виразилось у перевищенні встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год.

Суд звертає увагу на те, що наявний у матеріалах справи відео матеріал де міститься фотознімок, який здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС003047 зафіксував, що автомобіль позивача марки Skoda fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 дійсно рухався зі швидкістю 76 км/год.

Крім того, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи слідує, що позивач, керуючи автомобілем марки Skoda fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті. Інспектор, зупинивши транспортний засіб позивача, підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, які попросив надати відповідно до п. 2.1 ПДР України та на підставі ст. 32 ЗУ "Про Національну поліцію". Водій виконав законну вимогу патрульного та надав документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення: порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП України, було прийнято рішення про винесення постанови і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.. Водію було роз`яснено права особи, яка притягується до відповідальності. Згідно зі ст. 285 КУпАП України позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію. Крім того, з відеозапису вбачається, що позивач не заперечував самого факту перевищення ним швидкості, а тільки вказував на те, що йому невідомо було що він рухався в населеному пункті.

Однак, такі пояснення позивача суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинене.

Так, як вбачається з відеозапису з відеореєстратора встановленого в автомобілі позивача наданого суду самим позивачем, останній рухався з перевищеного швидкістю по всьому населеному пункті, де встановлені відповідні знаки, світлофори, пішоходні переходи, здійснюючи обгін всіх попутних транспортних засобів та продовжуючи рух в крайній лівій смузі руху при вільній правій.

Що стосується твердження позивача щодо неправомірності використання працівниками патрульної поліції лазерного вимірювача TruCam LTІ 20/20 №ТС003047, суд зазначає наступне.

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі.

Саттею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід звернути увагу позивача на те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У 3197-12.

При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення перевірки передбачено Порядком проведення перевірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13796, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 21 грудня 2018 року та чинного до 21 грудня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС3047, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Суд зауважує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Разом з тим, для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Між тим, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Крім того, слід вказати, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 зазначений пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру, заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України. Таким чином, оскільки прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства.

Посилання позивача на те, що відомості, які були зафіксовані відповідачем на приладі TruCam, отримані ним із порушенням чинного законодавства, судом не приймаються до уваги, оскільки будь-які належні та допустимі докази, які б спростували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем не надано.

Аналогічної позиції дотримуються колегії суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №727/11851/18 постанова від 18.04.2019 р.

Суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Суд зауважує, що згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 03.04.2008 р. вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання ними правами.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до висновку що позивач порушив Правила дорожнього руху України, які зафіксовані лазерним вимірювачем Trucam LTI 20/20 TC 003047, працівником УПП в Чернівецькій області, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КпАП України. При цьому, інспектор поліції УПП в Чернівецькій області Сіренко О.В. з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Відтак, винесена постанова серії НК №417432 від 10.06.2019 року є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

В зв`язку з викладеним позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», ст.ст.33, 245, 246, 251, 252, 254, 258, 268, 279, 280, 283, 287 КУпАП, ст.ст.2, 5, 6, 9, 10, 11, 12, 72, 77, 241-246, 257-263, 286 ч.4, 295 КАС України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу VІІ Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області Сіренко Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення.

Постанову інспектора роти №4 батальйону №1 УПП в Чернівецькій області Сіренко Олександра Володимировича серії НК №417432 від 10.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255грн., залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ С.О.Волошин