Справа № 826/12513/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Мельничук В.П.

за участю секретаря Такаджі Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року,

у справі № 826/12513/18 (розглянуту в порядку спрощеного позовного провадження)

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві(далі-відповідач/ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в переведенні позивача на пенсію за віком з застосуванням індивідуального коефіцієнта з/плати за період 12 місяців (з 1.08.1987 р. по 31.07.1988 р. ) згідно ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити переведення з 13.10.2017 року ОСОБА_1 з пенсії, яка призначалася по інвалідності як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням індивідуального коефіцієнта з/плати 4,72152 за період з 1.08.1987 р. по 31.07.1988 р. згідно ст. 57 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, він перебуває на обліку в органах пенсійного фонду та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої становить 3 702,60 грн. В 2017 року позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про переведення із пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом відповідач повідомив позивача про недоцільність переведення із одного виду пенсії на інший, оскільки в результаті такого переведення розмір пенсії позивача суттєво зменшиться. В подальшому позивач також звертався до відповідача із заявами про проведення розрахунків пенсії за віком. Відповідачем було надано відповіді на вказані звернення та надано позивачу розрахунки пенсії, які проведені декількома способами.

Обравши із вказаних розрахунків період в 12 місяців з 01.08.1987 р. по 31.07.1988 р. та індивідуальний коефіцієнт в цей період 4,72152 позивач звернувся до відповідача із заявою про застосування вказаного періоду роботи та індивідуального коефіцієнта. Листом від 22.02.2018 року відповідачем було повідомлено позивача про недоцільність такого переведення, оскільки розмір пенсії зменшиться, та повідомлено, що в разі надання письмової згоди на зменшення розміру пенсії буде проведено вказане переведення. Позивач вважає протиправними дії щодо зменшення індивідуального коефіцієнту заробітної плати та відмови у переведенні на пенсію за віком, а обрахунок пенсії за віком помилковим та таким, що не відповідає ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідачем відзив (заперечення) на апеляційну скаргу подано не було.

В судовому засіданні позивачем підтримано вимоги та доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції й прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах пенсійного фонду з 18.03.1997 року та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої становить 3702,60 грн.

13.10.2017 року позивач звернувся до Центрального об`єднаного УПФУ в м. Києві з заявою про перерахунок пенсії та перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

10.11.2017 року позивач звернувся до начальника Управління Пенсійного фонду України в Печерському р-ні м. Києва із заявою, в якій просив повідомити розрахунок його пенсії згідно Закону України №796 та Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплачувати пенсію за найбільш вигідним для нього варіантом.

Листом від 19.12.2017 року №71567/07 Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача про недоцільність переведення з раніше призначеної пенсії на пенсію за віком, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії. Також в листі був наданий умовний розрахунок пенсії позивача за віком, розмір якої становив 2810,61 грн., при вказаному розрахунку було застосовано індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 0,75659.

27.12.2017 року позивач подав до органу пенсійного фонду заяву, в якій просив при розрахунку пенсії за віком застосувати розрахунок індивідуального коефіцієнта заробітної плати за період з 01.08.1987 р. по 01.07.1988 р. згідно ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 26.01.2018 року №4530/03 Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача про недоцільність переведення з раніше призначеної пенсії на пенсію за віком, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії та відсутність підстав для перерахунку пенсії за віком з урахуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати за період 01.08.1987 по 01.07.1988. В листі був наданий умовний розрахунок пенсії позивача за віком згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої становив 2857,82 грн., обчислення пенсії здійснено виходячи із середнього заробітку 5158,81 грн. визначеного за період з 06.09.1985 по 31.08.1990 та з 01.07.2000 по 31.07.2011; при вказаному розрахунку було застосовано індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,37042 та середній заробіток по народному господарству за 2014-2016 р. - 3764,40 грн. Також було надано умовний розрахунок пенсії позивача за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір якої становив 2482,51 грн., обчислення пенсії здійснено виходячи із середньомісячного заробітку 4551,08 грн. визначеного за період з 06.09.1985 по 31.08.1990 та з 01.07.2000 по 31.03.2014; при вказаному розрахунку було застосовано індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,20898 та середній заробіток по народному господарству за 2014-2016 р. - 3764,40 грн.

12.02.2018 року позивач подав до органу пенсійного фонду заяву, в якій просив застосувати до обрахунку пенсії період роботи з 01.08.1987 по 01.07.1988 та індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за даний період 4,719.

Листом від 22.02.2018 року №10434/07 Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача про неможливість застосування даного коефіцієнту для обрахунку пенсії за віком та недоцільність проведення перерахунку за заявою позивача, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії. У разі надання письмової згоди позивача на зменшення розміру пенсії перерахунок буде проведено. Також було надано позивачу розрахунок його пенсії.

Не погоджуючись із вказаними обрахунками пенсії позивач вкотре звернувся із аналогічними заяви від 21.05.2018 року та 03.07.2018 року до органів пенсійного фонду.

Листом від 26.06.2018 року №29096/02 Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача про формулу обрахунку пенсії позивача та відсутність правових підстав для застосування індивідуального коефіцієнту заробітної плати за період з 01.08.1987 по 01.07.1988 року, який враховувався для обрахунку пенсії позивача відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що середньомісячний фактичний заробіток (дохід) та коефіцієнт заробітної плати не є тотожними поняттями, а є різними, а з огляду на положення ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ці показники не застосовуються при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Також, до спірних правовідносин, що виникли між сторонами, застосовуються норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058- IV від 19.07.2003 року (в редакції чинній на момент звернення позивача за переведенням з пенсії по інвалідності на пенсію за віком).

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 2 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дійсно визначено, що у разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Однак, при переході на пенсію, нарахування якої здійснюється на загальних підставах, згідно з частиною 1 статті 27 Закону України ««Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 статті 45 Закону України ««Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К),

де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз? +Кз? + Кз?+ ... + Кз?); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс,

де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"- за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою:

Зв = З + Зд,

де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати;

Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою:

Д

Зд = --- х 100%, де:

Т

де: Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці (ч.2 ст.40 Закону №1058, в редакції чинній на 01.10.2017р.).

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою працівників, зайнятих у галузях економіки України, відповідного року (кварталу).

З аналізу наведених норм вбачається, що коефіцієнт заробітної плати враховується при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, при цьому, при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії враховується вся заробітна плата, у тому числі і та, яку пенсіонер отримував після призначення пенсії, а відповідно, заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії.

Відтак, індивідуальний коефіцієнт є змінним показником при кожному перерахунку пенсії, оскільки залежить від заробітної плати, зокрема, отриманою після виходу на пенсію.

Частиною 2 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що у разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Отже, вказаною нормою права передбачено за бажанням пенсіонера застосування показника середньомісячного фактичного заробітку (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Однак, середньомісячний фактичний заробіток (дохід) та коефіцієнт заробітної плати не є тотожними поняттями, а є різними, з огляду на положення ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показниками, які застосовуються при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії.

Крім того, абз.3 ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення.

Отже, у випадку переведення особи із пенсії по інвалідності на пенсію за віком, що мало місце у спірному випадку, існує спеціальна норма, яка визначає порядок застосування показника середньої заробітної плати (доходу), що також вказує на безпідставність посилання позивача на положення ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

З огляду на викладене, колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем зроблено хибні висновки щодо існування у нього права на здійснення розрахунку пенсії за віком із застосуванням показника індивідуального коефіцієнту заробітної плати за період з 01.08.201987 по 31.07.1988 під час проведення умовних обрахунків пенсії за віком.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 року, відповідно до пункту 27 якого трозділ XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктами 4-3 та 4-7.

Так, пункт 4-7 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлює, що особам, пенсії / щомісячне довічне грошове утримання/ яким призначені відповідно до Законів України "Про Кабінет Міністрів України", «Про державну службу", «Про Національний банк України", «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів»", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно з пунктом 4-3 розділу XV вказаного Закону пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

З огляду на викладене, починаючи з 01 жовтня 2017 року особи, пенсії яким призначені відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", автоматично переводяться на пенсію на умовах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за матеріалами пенсійних справ, якщо розрахований за нормами цього Закону розмір пенсії буде більший.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, розмір пенсії позивача, розрахований відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є меншим, ніж розмір пенсії, обчислений позивачу відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Приписами пункту 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що автоматичне переведення пенсії на умови, передбачені цим Законом, без звернення пенсіонера здійснюється лише за умови збільшення розміру пенсії, розрахованого до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Судом першої інстанції також вірно встановлено, що позивачем згоди на призначення пенсії у розмірі меншому ніж він отримує на даний час, не надавалось.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставність позовних вимог.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постанові від 31.01.2019 року у справі № 465/3058/15а та у постанові від 10.07.2018 року у справі 728/2785/15.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 242, 243, 246, 250, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: В.П. Мельничук

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 31 липня 2019 року.