Справа № 300/1170/19
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2019 р. справа № 300/1170/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитюка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Костюк О.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Хімченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Управління Держпраці в Івано-Франківській області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.12.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2019 представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ2175/345/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 20.12.2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржена постанова №ІФ2175/345/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 20.12.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу ОСОБА_1 є протиправною, оскільки вона винесена з порушенням законодавства, а відповідач діяв не на підставі, в межах повноважень та не у спосіб, встановлений Конституцією та законами України.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач щодо задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву від 14.06.2019 №17-09/15-10/4086, який надійшов на адресу суду 18.06.2019 (а.с.44-55). В обґрунтування своєї правової позиції представник Управління Держпраці в Івано-Франківській області зазначив, що позивач допустив порушення вимог трудового законодавства, зокрема, прийнято на роботу працівника без належного оформлення трудових відносин, що, в свою чергу, є підставами для притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 111 690,00 грн. Представник відповідача зазначив, що Управління Держпраці в Івано-Франківській області під час прийняття оскаржуваної постанови діяло в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства. У задоволені позову просив відмовити.

Представник позивача скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 11.07.2019 (а.с. 104-110). У даній відповіді на відзив представник позивача зазначив, що у відзиві відповідач не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача скористалася своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив, яке надійшло на адресу суду 16.07.2019 (а.с. 111-118). Представник відповідача зазначила, що Управління Держпраці в Івано-Франківській області під час прийняття оскаржуваної постанови діяло в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав відзиву на адміністративний позов та заперечення на відповідь на відзив, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, а також пояснення представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до пп. 6, 3 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017 №295, листа ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 22.10.2018 №240/9/09-19-51-13, розпорядження КМУ від 05.09.2018 №649-р, на підставі наказу Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 20.11.2018 №1789-Д та направлення на перевірку від 20.11.2018 №04-13/15-10/7944 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Івано-Франківській області в період з 29.11.2018 по 30.11.2018 проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання вимог законодавства про працю в частині належного оформлення трудових відносин з працівниками (а.с.14).

За результатами проведення інспекційного відвідування 30.11.2018 представником відповідача складено акт інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю за №ІФ2175/345/АВ, відповідно до якого виявлені порушення вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, постанови КМУ №413, частини 2 статті 30 Закону України №108 (а.с.17-19).

Також суд встановив, що Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області 30.11.2018 видано припис за №ІФ2175/345/АВ/П про усунення виявлених порушень (а.с.15-16).

03.12.2018 відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №ІФ2175/345/АВ/П/ПТ про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, допустивши порушення вимог законодавства про працю, встановлене 30.11.2018 в ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 20-21).

20.12.2018 за результатами розгляду справи про накладення штрафу Управління Держпраці в Івано-Франківській області прийняло постанову №ІФ2175/345/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штраф в розмірі 111 690,00 грн. за виявлені під час інспекційного відвідування порушення вимог ч. 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, ПКМУ №413 "Про порядок повідомлення Державнійй фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" відповідальність за які передбачено абзацом 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (а.с. 22).

Вважаючи вищенаведену постанову №ІФ2175/345/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 22.12.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами протиправною, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду, в якому просить суд вказану постанову скасувати.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до статті 1 вказаного Закону, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 4 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що заходи контролю здійснюються зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Так, згідно п. 2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Питання проведення інспекційних відвідувань та організація невиїзних інспектувань регламентуються пунктом 5 Порядку №295, підпунктом 3 якого встановлено, що інспекційне відвідування проводиться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 47 цього пункту.

Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 проведено відповідно до пп. 6, 3 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017 №295, листа ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 22.10.2018 №240/9/09-19-51-13, розпорядження КМУ від 05.09.2018 №649-р щодо дотримання вимог законодавства про працю в частині належного оформлення трудових відносин з працівниками (а.с.58-62).

Пунктом 19 Порядку визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Відповідно до пункту 24 Порядку припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю. Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об`єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень (пункт 25 Порядку).

Згідно матеріалів справи, за результатами проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 30.11.2018 представником відповідача складено акт інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю за №2175/345/АВ (а.с.17-19), а також 30.11.2018 видано припис за №2175/345/АВ/П про усунення виявлених порушень (а.с.15-16, 63-67).

Пунктом 27 Порядку передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

В свою чергу, механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону "Про зайнятість населення" визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі - Порядок №509).

Відповідно до пункту 2 вищевказаного Порядку 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Згідно пункту 3 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу .

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункт 4 Порядку №509).

Відповідно до пункту 5 Порядку №509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Згідно пункту 6 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка (пункти 7 та 8 Порядку №509).

З огляду на вищевказані положення Порядку №509, механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення передбачає обов`язкове дотримання принципу прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття такого рішення.

При цьому, Порядок №509 встановлює часові межі для прийняття постанови про накладення штрафу уповноваженими особами. Так, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу, а справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

З цього приводу суд зазначає, що рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №2175/345/АВ/П/ПТ/ТД прийняте начальником управління Держпраці 07.12.2018, дата прийняття рішення зазначена у самому рішенні, а не 01.12.2018, як зазначає позивач. Також, у повідомленні від 11.12.2018 про виклик на розгляд справи про накладення штрафу, яке надсилалося позивачу, відповідно до п.6 Порядку №509 чітко зазначено куди позивачу потрібно прибути для розгляду справи про накладення штрафу та о якій годині, а саме: м. Івано-Франківськ, віл. Незалежності, буд. 67, 5-ий поверх, об. 11:15 год., 20.12.2018 (а.с. 87-88).

Суд також зауважує, що про виклик на розгляд справи про накладення штрафу Управлінням Держпраці ФОП ОСОБА_1 повідомлялося рекомендованим листом від 11.12.2018 №04-13/15-10/8522, проте, з незалежних від відповідача причин дане повідомлення не отримано позивачем, а поштовий конверт із повідомленням про виклик на розгляд справи про накладення фінансових санкцій повернувся на адресу відповідача 14.01.2019 у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання поштової кореспонденції. Відкладати розгляд справи про накладення фінансових санкцій Управління Держпраці вправі лише за письмовим клопотанням суб`єкта господарювання стосовно якого такий розгляд проводиться.

Щодо наявності порушень позивачем вимог трудового законодавства як підстав для прийняття постанови №2175/345/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 20.12.2018, то суд зазначає наступне.

Згідно постанови №2175/345/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 20.12.2018 підставами для її прийняття слугували встановлені порушення вимог частини 3 статті 24 КЗпП України, ПКМУ №413 Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, які зафіксовані в акті інспекційного відвідування №2175/345/АВ від 30.11.2018 згідно якого встановлено порушення позивачем вимог частини третьої статті 24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413, а саме, позивачем прийнято на роботу ОСОБА_4 без оформлення трудових відносин.

Відповідно до статті 24 Кодексу законів про працю України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Оформлення та укладення трудового договору тільки шляхом видання наказу (розпорядження) про прийняття працівника на роботу не може вважатися належним оформленням трудових відносин. Повідомлення про прийняття на роботу є частиною оформлення та укладення трудового договору.

Порядок повідомлення Державній фіскальній службі та територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17.06.2015 №413. Зокрема, даною Постановою визначено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи ФОП-СГД до територіальних органів ДФС за місцем обліку їх як платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Суд встановив, що на час інспекційного відвідування інспектором праці відібрано пояснення у працівниці ОСОБА_4 , яка знаходилася на своєму робочому місці. Так, відповідно до пояснення від 29.11.2018, наданого ОСОБА_4 в швейному цеху за адресою: АДРЕСА_1 , 1 ц , встановлено, що працівниця працює у ФОП ОСОБА_1 два місяці на посаді швачки. Режим її роботи: з 08 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. Обідня перерва з 12 год. 00 хв. до 12. Год. 30 хв., розмір заробітної плати складає 3700 грн., яку ОСОБА_4 отримує один раз на місяць.

Згідно наказу №69 від 23.10.2018 працівницю ОСОБА_4 прийнято на роботу швачкою із 24.10.2018, а 23.10.2018 подано повідомлення про прийняття працівника на роботу до Державної фіскальної служби.

Підприємцем ОСОБА_1 також надано договір №901/249-18 від 11.10.2018 про професійне навчання безробітного у роботодавця, відповідно до якого Калуська міськрайонна філія Івано-Франківського обласного центру зайнятості направляє безробітну ОСОБА_4 на професійне навчання за індивідуальним навчальним планом або шляхом стажування зі строком навчання 40 годин, з 17.10.2018 по 23.10.2018 за професією швачки до ФОП ОСОБА_1 із наступним працевлаштуванням.

Отже, згідно наданих працівником ОСОБА_4 пояснень, інспектором праці зроблено висновок, що орієнтовно з кінця вересня 2018 до 17 жовтня 2018 ОСОБА_4 працювала у ФОП ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин (а.с.59-62).

Протокол про адміністративне правопорушення №ІФ2175/345/АВ/П/ПТ від 03.12.2018, який складений інспектором праці на фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , є підприємцем з 21.05.2008, здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_4 вчинив адміністративне правопорушення, допустивши порушення вимог законодавства про працю, встановлене 30.11.2018, в ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 41 КУпАП, надісланий для розгляду до Калуського міськрайонного суду супровідним листом від 05.12.2018 №16-07/15-10/8379 (а.с.68-70).

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.12.2018 (справа №345/5345/18, провадження №3/345/1336/18), яка набрала законної сили 08.01.2019, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП. Звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП в зв`язку із малозначністю вчиненого та обмежено відносно нього усним зауваженням. Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 закрито (а.с.72-73).

Суд зауважує, що постанова Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.12.2018 (справа №345/5345/18, провадження №3/345/1336/18) не була оскаржена ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

Судом також встановлено, що у порушення вимог частини 2 статті 30 Закону України "Про оплату праці" ФОП ОСОБА_1 не забезпечено достовірний бухгалтерський облік витрат на оплату праці.

Відповідно до пояснення працівника ОСОБА_4 від 29.11.2018 вона працює у ФОП ОСОБА_1 на протязі двох місяців і за виконану роботу отримувала заробітну плату в розмірі 3700 грн. Проте, виплата заробітної плати ОСОБА_4 не відображена у бухгалтерських відомостях з нарахування та виплати заробітної плати.

Згадане порушення законодавства про працю знайшли своє відображення в акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 30.11.2019 №ІФ2175/345/АВ, який підписаний позивачем без жодних заперечень та зауважень.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

Суд вважає, що відповідачем надані суду належні докази правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства про працю в розумінні зазначеної норми Закону.

З огляду на сукупність встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд дійшов висновку, що постанова №ІФ2175/345/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 20.12.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами відповідає вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 67, м. Івано-Франківськ, 76018, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ2175/345/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 20.12.2018 року, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Микитюк Р.В.

Рішення складене в повному обсязі 29 липня 2019 р.