Справа № 160/3885/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
31 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/3885/19
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Білак С.В., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі №160/3885/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Маковська О.В.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
26.07.2018 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №160/3885/19 з апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року.
Перевіривши апеляційну скаргу суддя встановив, що вона не відповідає вимогам КАС України, з огляду на таке.
У пункті 1 частини 5 статті 296 КАС України визначено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
В апеляційній скарзі апелянт просив відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, оскільки затвердження кошторису видатків на фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконання функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, є складовою частиною бюджету Пенсійного фонду, та, відповідно, є складним і тривалим за часом процесом. Також вказано на те, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу для правосуддя..
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Суддя вважає, що наведена норма також може бути застосована і до юридичних осіб та суб`єктів владних повноважень, якщо у них відсутні достатні кошти на рахунках для оплати судових витрат чи їх рух заблоковано внаслідок арешту.
Жодних доказів на підтвердження відсутності достатніх коштів для сплати судових витрат, блокування їх руху внаслідок арешту чи ненадходження бюджетних асигнувань до Державної казначейської служби України апелянт до суду не надав, а тому неможливість сплатити судовий збір належним чином не довів, що свідчить про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду з адміністративним позовом), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом становить 1921 грн.
Згідно з пп.1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду з адміністративним позовом) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою судовий збір складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 грн.).
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент звернення апелянта до суду з апеляційною скаргою), за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Отже, ставка за подання апеляційної скарги на постанову суду становить 150% від 1921 грн. = 2881,50 грн., проте документ про сплату судового збору до суду не надано.
Окрім того, як свідчать матеріали справи, Дніпропетровським окружним адміністративним судом 04.07.2019 року прийнято та складено рішення у справі №160/3885/19.
19.07.2019 року апелянт звернувся до суду з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду.
Слід зазначити, що предметом спору у цій справі є постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про стягнення штрафу, отже особливості провадження у цій справі регулюються ст. 287 КАС України «Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця».
Відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції було прийнято та складено 04.07.2019 року, останнім днем звернення до суду з апеляційною скаргою на це рішення є 14.07.2019 року, проте з апеляційною скаргою апелянт звернувся 19.07.2019 року, тобто з порушенням встановленого ст. 287 КАС України строку.
Одночасно апелянт просить поновити строки подання апеляційної скарги посилаючись на те, що з апеляційною скаргою до суду скаржник звернувся в межах строку встановленого ч. 6 ст. 287 КАС України з моменту отримання рішення суду.
Згідно з частиною 2 статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року суддя вважає його необґрунтованим у зв`язку з тим, що застосування ч.2 ст.295 КАС України в даному випадку є недоцільним, оскільки ст.287 КАС України передбачено спеціальні строки на оскарження рішень у цій категорії справ і будь-яких винятків нормами КАС України не передбачено.
З огляду на те, що апелянт не обґрунтовує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року, встановленого ст. 287 КАС України, а також не надає доказів, які б підтвердили, що заявник дійсно не міг звернутись з апеляційною скаргою до суду раніше, суддя не вбачає поважних причин пропуску строку, а тому підстави для його поновлення відсутні.
За приписами ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених КАС України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи не надання апелянтом доказів підтверджуючих неможливість сплатити судовий збір або документу про сплату судового збору, беручи до уваги те, що заявником пропущено строк на апеляційне оскарження судового рішення встановлений ст. 287 КАС України, а підстави, вказані апелянтом у клопотанні, є неповажними, суддя дійшов висновку, що апеляційна скарга подана без додержання вимог, встановлених КАС України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі №160/3885/19 - залишити без руху.
Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надіслання на адресу Третього апеляційного адміністративного суду: належних доказів відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат або документу про сплату судового збору; заяви про поновлення пропущеного строку, з зазначенням обґрунтованих причин поважності пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою; доказів підтверджуючих поважність причин пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою.
Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.
Роз`яснити скаржнику, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали в частині надання документу про сплату судового збору або належних доказів відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Білак