Справа № 520/2409/19
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 липня 2019 р. № 520/2409/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зінченко А.В.

при секретарі- Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - Кравцова І.В.

відповідача - Саблукова Д.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне підприємство - 164" (вул. Лермонтовська, буд. 7, оф. (кв.) 31,м. Харків,61024, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне підприємство - 164" з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області , в якому просило скасувати податкове повідомлення - рішення № 5 від 18.10.2018р. на суму 50 625,00 грн. та скасувати податкове повідомлення - рішення № 5 від 18.10.2018р. на суму 510,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав до суду відзив на позов з обґрунтуванням правової позиції, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Головним управлінням ДФС у Харківської області було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство - 164» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України, щодо господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ «НВАК Чайка» () за період вересень, листопад 2017р.; ТОВ «Укртехнопром» () за період травень, червень, грудень 2017р.; ТОВ «ВКФ Пневмо-Ком» () за період липень 2017р.; ТОВ «Трансформ Плюс» () за період грудень 2016р.

За результатами проведення перевірки ГУ ДФС у Харківській області було складено акт перевірки за № 4166/20-40-14-05-19/33608604 від 05.10.2018р.

В акті перевірки було встановлено наступні порушення: п.198.1, п. 198.2, п.198.3 , п.198.6 ст.198, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України , в результаті чого занижено податок на додану вартість за грудень 201б року на загальну суму 40500,0 грн. та п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України не надано документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Складення такого висновку ГУ ДФС у Харківської області пояснює тим, що в ході перевірки підприємством не були надані до перевірки документи на підтвердження господарських взаємовідносин із ТОВ «Трансформ Плюс» () за період грудень 2016р.

За висновками викладеними у акті перевірки ГУ ДФС у Харківській області були прийняті податкове повідомлення-рішення № 5 від 18.10.2018р. на суму 50625,00 грн., податкове повідомлення-рішення № 5 від 18.10.2018р. на суму 510,00грн.

Так предметом перевірки були господарські взаємовідносини нашого підприємства із контрагентами: ТОВ «НВАК Чайка» () за період вересень, листопад 2017р.; ТОВ «Укртехнопром» () за період травень, червень, грудень 2017р.; ТОВ «ВКФ Пневмо-Ком» () за період липень 2017р.; ТОВ «Трансформ Плюс» () за період грудень 2016р.

Одночасно із проведенням перевірки, підприємство - позивач отримало письмовий запит від ГУ ДФС у Харківській області за № 404498/10/20-40-14-05-14 від 25.09.2018р. У запиті контролюючий орган просив надати первинні бухгалтерські документи щодо взаємовідносин ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство - 164» та ТОВ «Трансформ Плюс» за грудень 2016р.

У відповідь на запит підприємством було надано письмові пояснення у яких зазначалося, що ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство - 164» не може надати запитувані документи, оскільки вони були вилучені під час проведення обшуку.

Так, 26.04.2018р. старшим слідчим СУ ГУ МВС України у Харківській області Мирним А.В. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.04.2018р. було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 (на час проведення обшуку підприємство було зареєстровано за цією адресою). Під час проведення обшуку слідчим були вилучені зокрема й фінансово-господарські та бухгалтерські документи підприємства ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство - 164» за період 2016-2018р. На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.05.2018р. на всі вилучені речі, документи та майно було накладено арешт.

На підтвердження, підприємством до відповіді була надана ухвала Київського районного суду м. Харкова від 13.04.2018р. та від 11.05.2018р., а також протокол обшуку від 26.04.2018р. Із ухвали від 11.05.2018р. (про накладення арешту) вбачається, що під час проведення зазначеної слідчої дій були вилучені зокрема й фінансово-господарські та бухгалтерські документи підприємства ТОВ «Будівельно- монтажне підприємство - 164» за період 2016-2018р. Так на сторінці першій ухвали від 11.05.2018р. про накладення арешту зазначається, що в ході обшуку слідчим були вилучені фінансово-господарські документи підприємства ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство -164» за період 2016-2018р.

У даному випадку, ухвала про накладення арешту на майно та документи вилучені під час проведення обшуку є основним документом, оскільки саме вона містить повний перелік усіх фінансово-господарських документів, що були вилучені, а також містить зазначення відносно періоду за який ці документи вилучалися.

Контролюючим органом, на думку суду, не повною мірою був досліджений зміст наданих підприємством документів, зокрема ухвали від 11.05.2018р. про накладення арешту на майно та документи вилучені під час проведення обшуку, в наслідок чого перевіряючі дійшли висновку, що під час вказаної слідчої дії документи вилучалися за період починаючи з 2017р., та таким чином вимагали від підприємства надати документи по співпраці із ТОВ «Трансформ Плюс» за грудень 2016р. і в наслідок їх не надання, склали акт та встановили відповідні порушення.

З огляду на зазначене вище, такі дії контролюючого органу є протиправними та такими, що порушують права підприємства, як платника податків, оскільки при розгляді питання відносно проведення перевірки по контрагентам ТОВ «НВАК Чайка», ТОВ Укртехнопром» та ТОВ «ВКФ Пневмо-Ком», перевіряючими було враховано, що документи були вилучені підчас проведення обшуку. А щодо взаємовідносин із ТОВ Трансформ Плюс» контролюючий орган не прийняв до уваги зазначені обставини, оскільки не вірно визначив період за який були вилучені документи.

Крім того, слід зауважити, що контролюючим органом загалом було порушено порядок проведення позапланової виїзної перевірки, зокрема положення п. 85.9 ст. 85 ПК України.

На аркуші третьому акту перевірки, контролюючий орган зазначає, що ним на підставі п. 85.9 ст. 85 ПК України було направлено запит на адресу старшого слідчого ОВС СУ ГУ НП у Харківській області - Мирного А.В., щодо надання документів необхідних для проведення перевірки. Далі контролюючий орган зазначає, що па час закінчення проведення перевірки слідчим не було надано затребувані документи. Слід зауважити, що запит датовано 24.09.2018р., в свою чергу у п. 2.1. розділу 2 акту перевірки вказано, що перевірка тривала із 24.09.2018р. по 28.09.2018р.

Очевидно, що за вказаний період часу (5 днів) слідчий не зміг би отримати запит, зробити копії необхідних документів (дослідивши ухвалу від 11.05.2018р. можна побачити, що вилучений був достатньо великий об`єм документів) та направити їх на адресу контролюючого органу.

Незважаючи на відсутність відповіді від слідчого, не дочекавшись такої відповіді контролюючий орган протиправно закінчив проведення перевірки та склав відповідний акт за її результатами.

Згідно із п. 85.9. ст. 85 ПК України разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами. зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Таким чином, ГУ ДФС у Харківській області протиправно в супереч положенням п. 85.9. ст. 85 ПК України не дочекавшись відповіді від слідчого, провело перевірку підприємства, про що було складено відповідний акт. Хоча відповідно до вимог п. 85.9. ст. 85 ПК України повинно було перенести термін проведення розпочатої перевірки до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

У даному випадку позиція підприємства співпадає із позицією ДФС України, яка складена у листі від 29.06.2016 № 14128/6/99-99-14-03-03-15.

Так, у своєму листі ДФС зазначає, що у разі якщо документи, зазначені в абзаці першому пункту 85.9 статті 85 Кодексу, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Також, подібна позиція міститься й у листі ДФС України від 28.07.2016р. № 16291/6/99-99-14-03-03-15. У листі ДФУ зазначила, що нормами Податкового кодексу не передбачено обов`язок платника податків у разі вилучення документів правоохоронними органами повідомляти контролюючий орган. При цьому таке вилучення документів згідно з КПКУ є процесуальною дією слідчого, прокурора або суду і не вважається втратою документів.

У разі, коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

Такий порядок надання копій вилучених документів правоохоронними органами встановлено у п. 85.9 ПКУ.

Якщо документи було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

З огляду на викладене дії ГУ ДФС у Харківській області, щодо не перенесення строків проведення перевірки є протиправними та такими що суперечать положенням ПК України, від так акт перевірки є таким, що складений незаконно, а отже податкове повідомлення-рішення про накладення штрафу у розмірі 510,00 грн. підлягає скасуванню.

Щодо донарахування податку на додану вартість.

Так, судом встановлено, що між ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство - 164» (замовник) та ТОВ «Трансформ Плюс» (підрядник) було укладено договір субпідряду № 0112/1 від 01.11.2016р. Предметом цього договору був капітальний ремонт з/д колії інв.№ 03501076 ПАО «Турбоатом».

Згідно із п. 2.1. договору вартість цих робіт склала 201000,00грн, у тому числі ПДВ 33500,00грн. Вказана вартість робіт також відображена й у договірній ціні до договору, а також у довідці про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. Вартість робіт була визначена відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 на капітальний ремонт колії.

В рамках цього договору підприємством ТОВ «Трансформ Плюс» було здійснено капітальний ремонт колії інв.№ 03501076 ПАО «Турбоатом». За фактом виконання вказаних ремонтних робіт було складено акт приймання виконання будівельних робіт від 29.12.2016р.

З метою забезпечення виконання будівельних робіт між підприємствами також було укладено договір №0112-1/16 від 01.12.2016р. відповідно до якого ТОВ «Трансформ Плюс» поставило підприємству ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство - 164» шпали для залізниць широкої колії, які в подальшому наше підприємство надало для здійснення ремонтних робіт.

Номенклатура товару, його кількісні та вартісні показники, а також вартість транспортно-експедиційних послуг відображені у специфікації №1 від 01.12.2016р. на загальну суму 42000,00грн, у тому числі сума ПДВ 7000,00грн.

Приймання - передача товару відбувалася на підставі видаткової накладної № РР- 0000001 від 29.12.2016р.

Транспортування товару в рамках цього відбувалося за рахунок покупця, що підтверджується відповідною товарно-транспортною накладною № 25 від 29.12.2016р.

Суд вказує, що відповідно до положень ст. 187 ПК України, в надання послуги у ТОВ «Трансформ Плюс» виникли податкові зобов`язання, за фактом чого були складені податкові накладні та направлені на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. Маючи податкові накладні, що були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство - 164» включило суми по операціям із цим контрагентом до складу податкового кредиту за відповідний звітний період.

Укладення договору на виконання ремонтних робіт з/д колії інв.№ 03501076 ПАО «Турбоатом» було обумовлене тим, що між ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство - 164» та ПАО «Турбоатом» було укладено договір підряду № 76-43 від 01.08.2016р. на виконання капітального ремонту залізничного шляху (колії) інв.№ 03501076. Вартість робіт за умовами договору склала 511882,80 грн., у тому числі ПДВ 85313,80 грн.

Проведення розрахунків за вказаними вище договорами підтверджується відповідними банківськими виписками.

З огляду на зазначене вище, підприємством правомірно було віднесено суми по взаємовідносинам із контрагентом ТОВ «Трансформ Плюс» до складу податкового кредиту за грудень 2016р. та відображено у декларації за відповідний звітний період.

Слід зауважити, що ст. 1 розділу 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначається, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Процедура заповнення та подання декларацій з податку на додану вартість регламентується «Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (далі Порядку) затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. №21.

Так відповідно п. 1 розділу III Порядку до податкової декларації з ПДВ платником податку вносяться дані податкового обліку за кожний звітний період.

Згідно із п. 6 розділу III Порядку дані наведені в звітності повинні відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника податків.

Таким чином законодавець чітко вказав, що підтвердженням реальності факту здійснення господарських операцій слугують складені первинні документи, які місять відомості про її зміст.

Зазначаю, що нашим підприємством відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» з метою фіксації факту здійснення господарських операцій з купівлі товару, були складені всі необхідні документи, які не мають дефектів форми, змісту та походження.

Щодо посилань контролюючого органу у акті перевірки на наявність податкової інформації відносно контрагента ТОВ «Трансформ Плюс» зазначаю таке:

На момент виконання господарських зобов`язань за укладеним договором наш контрагент був платником ПДВ, не мав відкритих кримінальних проваджень відносно себе та /або своїх посадових осіб, вчасно подавали податкову звітність.

Чинне законодавство, зокрема, Податковий кодекс України, не встановлює обов`язок продавця перевіряти відомості щодо декларування контрагентами-покупцями своїх зобов`язань з ПДВ, виконання ними таких зобов`язань перед бюджетом та наявність чи відсутність ознак фіктивності фірм, ймовірність чи реальність проведення контрагентом транзитних фінансових операцій, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам, наявність у контрагента складських приміщень, людських ресурсів, подальший рух та використання проданих товарів.

Статтею 42 Конституції України визначено, що кожен має право на підприємницьку діяльність не заборонену законом.

Згідно з визначенням частини 1 статті 19 Господарського кодексу України, - суб`єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

За наслідками здійснення такої діяльності суб`єкт господарювання отримує дохід, з якого провадиться сплата податків.

Слід зазначити, що ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство - 164» при веденні господарської діяльності було дотримано всіх вимог чинного законодавства України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового Кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198. Податкового кодексу України, передбачено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, - датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 нього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Суд вказує, що виконання умов договорів підтверджується первинними документами.

Про фактичне виконання вищезазначених робіт свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні».

Суд звертає увагу, що підприємством ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство - 164» виконано умови договорів в повному об`ємі. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено відповідальність підприємства за дії чи бездіяльність своїх контрагентів.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Обґрунтування податковим органом щодо нікчемності правочинів не є підставою для визнання таких правочинів нікчемними, оскільки податковим органом не доведено, на підставі якої саме статті Цивільного кодексу України правочини, вчинені між ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство -164» та контрагентами є нікчемними.

Крім того, пунктом 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину).

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Податковим органом не надано доказів, що договори, які були укладені між ТОВ «Будівельно-монтажне підприємство - 164» та контрагентами, визнані судом недійсними.

А від так, відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України та згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в Узагальненнях «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 24.11.2008 р. - законодавцем закріплено презумпцію правомірності правочину. Правомірність є конститутивною ознакою правочину, як юридичного факту.

Згідно з приписами частини 2 статті 215 ЦК України правочин є нікчемним лише, якщо його недійсність встановлена законом.

Таким чином, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною 1 статті 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Слід зауважити, що Цивільний Кодекс України в ст. 234 містить поняття «фіктивного правочину», відповідно до положень вказаної статті фіктивний правочин визнається судом недійсним. Таким чином, визнання правочину фіктивним (недійсним) може відбутися виключно на підставі рішення суду. На даний час відсутні рішення суду, жими було б визнано недійсними укладені між нашим підприємством правочини.

Таким чином, винесене податкове повідомлення - рішення про донарахування податку на додану вартість та застосування штрафних санкцій на суму 50625,00 грн. підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 18.10.2018р. №5 на суму 50 625 грн. та № 5 на суму 510 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне підприємство - 164" (вул. Лермонтовська, буд. 7, оф. (кв.) 31,м. Харків,61024, ) сплачений судовий збір в сумі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення у повному обсязі складено 31 липня 2019 року.

Суддя Зінченко А.В.