Справа № 522/11343/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 р.м. ОдесаСправа № 522/11343/19

Головуючий в 1 інстанції: Нікітіна С.Й. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 09 липня 2019 року об 17 год. 30 хв.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

при секретарі Голобородько Д.В.,

за участі сторін:

представника позивача Талишханової Ф.М.

представника відповідача ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року, у справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_3 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги ОСОБА_3 про затримання з метою ідентифікації та примусове видворення за межі території України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позивних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог, так як позивачем не отримувалось рішення про його примусове повернення, а як наслідок він не міг його добровільно виконати.

Крім того, апелянт зазначає, що він не може бути повернутий до Афганістану у зв`язку з існуванням загальновідомих фактів порушення прав людини та ситуації загальнопоширеного насильства в Афганістані.

В свою чергу, міграційним органом подано відзив на вказану апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято правомірне рішення про задоволення позовних вимог, так як іноземець не має права на законних підставах перебувати в Україні.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 червня 2019 року громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 здійснив спробу перетину державного кордону із України в Угорщину поза пропуском через державний кордон України у складі групи осіб на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби «Косине» відділу прикордонної служби «Лужанка» Мукачівського прикордонного загону.

В результаті проведеної перевірки встановлено, що громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 грубо та свідомо порушив законодавство України, а саме не виконання контролю при перетинанні державного кордону України.

На даний час громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 на території України знаходиться незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

При цьому, 30 червня 2019 року було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 05 липня 2019 року.

Проте, у визначений термін громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 з території України не виїхав.

Відповідно до протоколу № 000236 від 08 липня 2019 року об 14.45 годині громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 було затримано в м. Одесі.

Внаслідок чого, міграційною службою подано до суду даний адміністративний позов про затримання іноземця з метою ідентифікації та примусового видворення за межі території України.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач не має законних підстав для перебування в Україні, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлює правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України

Згідно ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства заходів щодо затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Колегією суддів встановлено, що міграційна служба звернулась до суду з даним адміністративним позовом про затримання іноземця з метою ідентифікації, за наслідком встановлення факту незаконного перебування останнього на території України.

В даному випадку, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що відповідач не має законних підстав для перебування в Україні.

Між тим, із вищевикладених положень законодавства вбачається, що підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України є наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

В даному випадку, 30 червня 2019 року начальником Мукачівського прикордонного загону було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 05 липня 2019 року.

В свою чергу, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів вважає за необхідне зазначити про відсутність у іноземця паспортного документу, постійного місця проживання, роботи та коштів.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає достатніми вказані обставини для висновку про обґрунтованість даних позовних вимог про затримання позивача з метою ідентифікації та забезпечення його примусового видворення за межі території України.

При цьому, доводи апеляційної скарги з приводу того, що позивач не отримував рішення начальника Мукачівського прикордонного загону від 30 червня 2019 року про примусове повернення в країну походження громадянина Ісламської Республіки Афганістан, яким його зобов`язано покинути територію України у термін до 05 липня 2019 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у матеріалах справи наявна розписка позивача про його отримання, що складена в присутності перекладача.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року, у справі у справах 303/4141/19 (судом відмовлено в задоволенні позову міграційної служби про примусове видворення за межі України) та № 303/4140/19 (судом відмовлено в задоволенні позову міграційної служби про затримання з метою ідентифікації та забезпечення її примусового видворення за межі території України), оскільки вказані рішення винесені до спливу строку, наданого рішенням від 30 червня 2019 року начальника Мукачівського прикордонного загону про примусове повернення в країну походження громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 , яким зобов`язано його покинути територію України у термін до 05 липня 2019 року.

В даному випадку, у вказаних справах Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області існували інші правові обставини, що унеможливлюють прийняття їх до уваги по даним спірним правовідносинам.

Також, колегія суддів не приймає до уваги факт оскарження в Ківерцівському районному суді Волинської області рішення начальника Мукачівського прикордонного загону від 30 червня 2019 року про примусове повернення в країну походження, а також посилання апелянта на ситуацію у країні його походження, оскільки вказані обставини не мають суттєвого та визначального значення для вирішення даного спору про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 289, 308, 310, 315, 321, 322, 325 КАС України, колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.