Справа № 826/1975/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Добрівська Н.А.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Справа № 826/1975/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника відповідача Суліми О.В.,

представника третьої особи Свислоцького О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві,

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: Адміністрація Державної прикордонної служби України,

про визнання бездіяльності протиправною

та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Адміністрація Державної прикордонної служби України, про:

- визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови позивачу в перерахуванні та виплаті пенсії, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення побутових питань, премії - 56 % посадового окладу, доплати за науковий ступінь доктора наук, набавки за почесне звання «заслужений»;

- зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплачувати позивачу за посадою Голови Державного комітету у справах охорони державного кордону України - Командувача Прикордонних військ України, з 01.05.2016 р. пенсію, в яку входять, крім видів грошового забезпечення, що були зазначені в довідці від 01.12.2016 р. № 11/17910, підготовленої командуванням Адміністрації ДПС України на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 р. № 718, та зазначеної в рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 09.10.2017 р. про виплату пенсії без обмеження максимального розміру, з розрахунку 90% грошового забезпечення, з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 1/12 місячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 1/12 місячного грошового забезпечення, премії в розмірі 56 % посадового окладу, доплати за науковий ступінь доктора наук в розмірі 20 % окладу, надбавки за почесне звання «заслужений» в розмірі 20 % посадового окладу, все з усіма видами підвищення або надбавок до пенсії та проведених виплат.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

При цьому, суд прийняв до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 06.02.2019 р. у справі № 522/2738/17, та зазначив, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову, якою зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплачувати йому за посадою Голови Державного комітету у справах охорони державного кордону України - Командувача Прикордонних військ України, з 01.05.2016 р. пенсію, в яку входять, крім видів грошового забезпечення, що були зазначені в довідці від 01.12.2016 р. № 11/17910, підготовленої командуванням Адміністрації ДПС України на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 р. № 718, та зазначеної в рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 09.10.2017 р.: грошова допомога на оздоровлення в розмірі 1/12 місячного грошового забезпечення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 1/12 місячного грошового забезпечення, премія в розмірі 56 % посадового окладу, доплата за науковий ступінь доктора наук в розмірі 20 % окладу, надбавка за почесне звання «заслужений» в розмірі 20 % посадового окладу, все з урахуванням проведених виплат.

У своїй скарзі апелянт наполягає на тому, що він має право на перерахунок його пенсії, з урахуванням, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення побутових питань, премії - 56 % посадового окладу, доплати за науковий ступінь доктора наук, набавки за почесне звання «заслужений».

Разом з тим, апелянт стверджує, що такі виплати входять до складу його грошового забезпечення, з якого слід обчислювати пенсію, посилається на ст. 43 Закону України № 2262 постанови КМУ від 07.11.2007 р. № 1294, від 19.10.2016 р. № 718, постанову Верховного Суду України від 10.03.2015 р. у справі Ґ№ 21-70а15 та вважає, що постанова ВП ВС, висновки якої застосовані судом першої інстанції, регулює зовсім інші правовідносини.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12.11.2001 р. Указом Президента України позивача було звільнено з військової служби у відставку з посади Голови Державного комітету у справах охорони державного кордону України - Командувача Прикордонних військ України та з 21.05.2002 р. позивач виключений із списків особового складу наказом Голови Державного комітету у справах охорони державного кордону України - Командувача Прикордонних військ України.

З 22.05.2002 р. ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в м Києві.

09.10.2017 р. постановою Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/18941/17-а зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити позивачу з 01.05.2016 р. пенсію без обмежень максимального розміру пенсії із розрахунку 90% грошового забезпечення Голови Державного комітету у справах охорони державного кордону - Командувача Прикордонними військами України, згідно з довідкою Адміністрації Державної прикордонної служби України від 01.12.2016 р. № 11/17910, виданою на підставі постанови КМУ від 19.10.2016 р. № 718.

При проведенні перерахунку, на виконання зазначеної постанови суду, відповідачем не враховано грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 1/12 місячного грошового забезпечення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 1/12 місячного грошового забезпечення, премію в розмірі 56 % посадового окладу, доплати за науковий ступінь доктора наук в розмірі 20 % окладу, надбавки за почесне звання «заслужений» в розмірі 20 % посадового окладу, що стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-XII у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2011-XII), «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII), постановою КМУ від 17.07.1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далы - Порядок № 393).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 1 статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Згідно з п. 7 Порядку № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої палати Верховного Суду від 06.02.2019 р. у справі № 522/2738/17 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для колегії суддів при розгляді цієї справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, відповідачем правомірно не було включено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу для оздоровлення, грошові премії, набавки за науковий ступінь та за ступінь «заслужений», виплата яких здійснювалася не щомісячно, оскільки вказані виплати не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Твердження апелянта про те, що такі виплати входять до складу його грошового забезпечення, з якого слід обчислювати пенсію, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на вищевикладене.

При цьому, посилання апелянта на ст. 43 Закону № 2262-ХІІ як підставу для перерахунку його пенсії, з урахуванням спірних виплат, є необґрунтованими, засновуються на неправильному тлумаченні даної законодавчої норми та суперечать висновкам ВП ВС у вказаній справі, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України для апеляційного суду є обов`язковими.

Посилання апелянта на постанови КМУ від 07.11.2007 р. № 1294, від 19.10.2016 р. № 718, постанову Верховного Суду України від 10.03.2015 р. у справі № 21-70а15, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки Закон № 2262-ХІІ у порівнянні з даними Постановами КМУ має вищу юридичну силу, а постанова ВСУ ухвалена з інших правових підстав та не підлягає застосуванню до спірних у цій справі правовідносин через висновки ВП ВС у вищезгаданій справі.

Доводи апелянта про те, що постанова ВП ВС, висновки якої застосовані судом першої інстанції, регулює зовсім інші правовідносини, є безпідставними та надуманими.

Щодо відмови судом першої інстанції в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок без обмеження максимального розміру, із розрахунку 90% грошового забезпечення, апелянтом доводів не наведено.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що в іншій справі № 760/18941/17-а судовим рішенням (набрало законної сили 20.10.2017 р.) було вирішено питання щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії без обмеження її максимального розміру та з розрахунку 90% його грошового забезпечення. Водночас, конкретні види виплат судом у вказаній справі не визначалися. Підстави звернення до суду з позовом у вказаній справі були інші, ніж у даному випадку, тому підстави для закриття провадження відсутні.

При цьому, у рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, проаналізувавши всі доводи апелянта та перевіривши рішення суду першої інстанції у їх межах, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року - без змін.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 31 липня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: