Справа № 9901/299/19
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Київ

справа №9901/299/19

адміністративне провадження №П/9901/299/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М.,

суддів Стародуба О.П., Мороз Л.Л., Коваленко Н.В., Чиркіна С.М.

розглянув у порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. 29.05.2019 до Верховного Суду як суду першої інстанції в адміністративних справах надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя. Позивач просить суд:

- визнати дії Вищої ради правосуддя у відмові розгляду скарги на рішення Першої Дисциплінарної палати від 19.04.2019 № 1207/дп/15-19 протиправними;

- зобов`язати Вищу раду правосуддя розглянути скаргу ОСОБА_1 на рішення Першої Дисциплінарної палати від 19.04.2019 № 1207/дп/15-19.

2. Ухвалою Верховного Суду від 03.06.2019 відкрито провадження у справі.

3. 05.07.2019 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Ухвалою суду 31.07.2019 у задоволенні клопотання відмовлено.

4. Ухвалою від 30.07.2019 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. 21.03.2018 до Вищої ради правосуддя надійшла дисциплінарна скарга ОСОБА_1 на дії судді Верховного Суду Стрелець Т.Г. під час розгляду справи № 826/8791/15.

6. Ухвалою Першої Дисциплінарної палати від 14.12.2018 № 3884/1дп/15-18 відкрито дисциплінарну справу стосовно судді Верховного Суду Стрелець Т.Г.

7. Рішенням Першої Дисциплінарної палати від 19.04.2019 №1207/дп/15-19 було відмовлено у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді Верховного Суду ОСОБА_2 та припинено дисциплінарне провадження. Одночасно у резолютивній частині роз`яснено, що рішення може бути оскаржене в порядку та строки, встановлені статтею 51 Закону України "Про Вищу раду правосуддя".

8. Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала до Вищої ради правосуддя скаргу від 10.05.2019. Скарга надійшла до Вищої ради правосуддя 13.05.2019 та зареєстрована за вх. № В-230/3/7-19.

9. Ухвалою від 22.05.2019 №3656/0/18-19 член Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 скаргу залишив скаргу без розгляду та повернув її скаржнику з тих підстав, що Дисциплінарною палатою не надавався скаржнику дозвіл на оскарження рішення Першої Дисциплінарної палати від 19.04.2019 №1207/дп/15-19. Також у резолютивній частині ухвали від 22.05.2019 вказано, що така ухвала оскарженню не підлягає.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10. Позивач вважає, що скаргу повернуто протиправно, оскільки невірно розтлумачено порядок оскарження рішень Дисциплінарної палати.

11. Вважає, що зазначення в ухвалі від 22.05.2019 про відсутність дозволу на оскарження рішення від 19.04.2019 суперечить п. 2 ч. 6 ст. 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», оскільки жодною нормою не встановлена форма та порядок надання такого дозволу. Тим більше, в самому рішенні від 19.04.2019 вказано, що воно може бути оскаржено.

12. Всупереч вимогам п. 8 ст. 51 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», якою визначено, що у розгляді скарги не беруть участь члени Вищої ради правосуддя, які входять до Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя, що ухвалила оскаржуване рішення, член Вищої ради правосуддя Говоруха В.І. входив до складу Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя та приймав безпосередньо участь у прийнятті ухвали Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 14.12.2018 №3884/1дп/15-18 стосовно скарги ОСОБА_1 , тобто вже мав правову позицію з приводу скарги та упереджене ставлення.

13. Посилання члена Вищої ради правосуддя на норми Регламенту не може обмежувати права скаржника. Регламент не має сили закону.

14. На думку позивача, оскільки питання щодо отримання дозволу на оскарження не врегульоване чітко нормами, які б не дозволяли подвійного тлумачення, протиправним є створення штучних перешкод для розгляду скарги, як наслідок залишення її без розгляду.

15. Вважає, що належним способом захисту своїх прав в даному випадку є зобов`язання відповідача розглянути скаргу від 19.04.2019.

16. Відповідач вважає, що провадження у справі за даним позовом підлягає закриттю з таких підстав. Позивач безпідставно оскаржує дії відповідача щодо розгляду її скарги від 19.04.2019, оскільки відповідне рішення за результатами її розгляду прийнято. Це ухвала від 22.05.2019 №3656/0/18-19 про залишення скарги без розгляду.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» до суду може бути оскаржене рішення Вищої ради правосуддя, ухвалене за результатами розгляду скарги.

Фактично зміст позовних вимог та їх обґрунтування зводяться до намагання позивача скасувати ухвалу від 22.05.2019 №3656/0/18-19, яка оскарженню до суду не підлягає.

17. Крім того, на думку відповідача, право на оскарження рішень, дій Вищої ради правосуддя, її органів, що здійснюють дисциплінарне провадження, мають лише суб`єкти цього провадження. Громадяни, які не є суб`єктами дисциплінарного провадження щодо суддів, не мають права оскаржувати дії та рішення визначених законом органів за результатами такого провадження. Водночас, позивач не є суб`єктом дисциплінарного провадження, між нею та Вищою радою правосуддя відсутній будь-який спір, що підлягає розгляду в судах.

IV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд дійшов наступних висновків.

19. Предметом спору є оцінка дій Вищої ради правосуддя. Зміст позовних вимог свідчить, що йдеться саме про дії, які полягають у відмові розглядати скаргу позивача на рішення Першої Дисциплінарної палати від 19.04.2019 № 1207/дп/15-19. Тому йдеться про порушення прав позивача, як скаржника у дисциплінарному провадженні, відкритому за її скаргою на дії судді. Належним способом захисту та відновлення своїх порушених прав та інтересів позивач вважає зобов`язання Вищої ради правосуддя розглянути скаргу ОСОБА_1 на рішення Першої Дисциплінарної палати від 19.04.2019 № 1207/дп/15-19.

20. Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Першої Дисциплінарної палати від 19.04.2019 №1207/дп/15-19 було відмовлено у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді Верховного Суду ОСОБА_2 та припинено дисциплінарне провадження. Одночасно у резолютивній частині роз`яснено, що рішення може бути оскаржене в порядку та строки, встановлені статтею 51 Закону України "Про Вищу раду правосуддя".

21. 13.05.2019 вх. № В-230/3/7-19 до Вищої ради правосуддя надійшла скарга ОСОБА_1 від 10.05.2019, в якій вона просила скасувати Рішення Першої Дисциплінарної палати від 19.04.2019 №1207/дп/15-19ю та притягнути суддю ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

22. Отже, йдеться про правомірність дій відповідача під час розгляду саме цієї скарги.

23. Результатом розгляду скарги від 10.05.2019 стала ухвала від 22.05.2019 №3656/0/18-19, постановлена членом Вищої ради правосуддя Говорухою В.І., якою скаргу залишено без розгляду та повернуто скаржнику.

24. У статті 26 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" передбачено виділення у структурі цього державного органу (1) Вищої ради правосуддя, яка діє у пленарному складі, якщо інше не встановлено цим Законом, і (2) Дисциплінарних палат з числа членів Вищої ради правосуддя, які Вища рада правосуддя утворює для розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів. Вища рада правосуддя може утворювати інші органи для виконання повноважень, визначених Конституцією України, цим Законом та Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Рішення про утворення органів Вищої ради правосуддя та про їх персональний склад ухвалюються Вищою радою правосуддя.

25. Згідно із частиною 2 статті 42 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" дисциплінарні провадження щодо суддів здійснюють Дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя.

26. Таким чином, Дисциплінарна палата є органом Вищої ради правосуддя зі спеціальною компетенцією, якою є розгляд справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів.

27. У відповідності до частини 2 статті 50 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" за результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна палата ухвалює рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді.

28. З матеріалів справи вбачається, що скаргу ОСОБА_1 , подану на Рішення Першої Дисциплінарної палати від 19.04.2019 №1207/дп/15-19ю, було розглянуто. Про це свідчить прийняття ухвали від 22.05.2019 №3656/0/18-19.

29. Отже, скаргу розглянуто та прийнято рішення. Таким чином, Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача, які полягають у відмові в розгляді скарги. Незгода зі змістом (по суті) рішення від 19.04.2019 №1207/дп/15-19ю чи ухвали від 22.05.2019 №3656/0/18-19 не є предметом цього спору.

30. Водночас, оцінка оскаржуваних дій відповідача в іншому аспекті зводиться до аналізу резолютивної частини рішення від 19.04.2019 №1207/дп/15-19ю в частині права на його оскарження до Вищої ради правосуддя.

31. Відповідно до частини 8 статті 50 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" Рішення Дисциплінарної палати викладається у письмовій формі, підписується членами Дисциплінарної палати, які брали участь у його ухваленні. Рішення у дисциплінарній справі повинно містити: 1) прізвище, ім`я, по батькові судді, його посаду; 2) встановлені у дисциплінарній справі обставини з посиланням на докази; 3) мотиви, з яких ухвалено рішення; 4) суть рішення за результатами розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його застосування; 5) порядок і строк оскарження рішення, в тому числі дозвіл скаржнику на оскарження рішення, якщо він наданий.

32. З наведеної норми вбачається, що порядок, строки і дозвіл на оскарження рішення є самостійними елементами змісту рішення у дисциплінарній справі. Отже, саме лише зазначення у рішенні про порядок і строки його оскарження не може вважатися дозволом на його оскарження.

33. Суд звертає увагу, що у Рішенні від 19.04.2019 №1207/дп/15-19ю роз`яснено, що рішення може бути оскаржене в порядку та строки, встановлені статтею 51 Закону України "Про Вищу раду правосуддя".

34. Відповідно до частини 1 статті 51 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення. Скаржник має право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя за наявності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження.

35. Відповідно до частини 2 статті 2 згаданого Закону Вища рада правосуддя затверджує регламент Вищої ради правосуддя, положення якого регулюють процедурні питання здійснення нею повноважень.

36. Згідно з пунктом 13.2 Регламенту Вищу раду правосуддя, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24.01.2017 № 52/0/15-17, питання про надання дозволу скаржнику на оскарження рішення Дисциплінарної палати вирішується під час постановлення нею рішення у дисциплінарній справі.

37. Водночас, у пункті 12.39 Регламенту Вищої ради правосуддя зазначено, що рішення Дисциплінарної палати повинне відповідати вимогам частини восьмої статті 50 Закону. При ухваленні рішення Дисциплінарна палата може надати дозвіл скаржнику на оскарження рішення палати, зокрема у разі, якщо рішення прийнято не одноголосно та/або якщо прийняте рішення не співпадає з позицією доповідача.

38. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що рішення про надання дозволу скаржнику на оскарження рішення Дисциплінарної палати до Вищої ради правосуддя повинно бути виражене явно. Зазначення у рішенні Дисциплінарної палати загального правила про порядок та строки його оскарження до Вищої ради правосуддя, без зазначення про надання скаржнику дозволу на оскарження, не дає йому права на оскарження.

39. Рішенням від 19.04.2019 №1207/дп/15-19ю окремий дозвіл скаржнику не надано.

40. Отже, скаржник (позивач) не набув права на оскарження рішення Першої Дисциплінарної палати від 19.04.2019 №1207/дп/15-19 до Вищої ради правосуддя. Відтак, ухвала від 22.05.2019 №3656/0/18-19, якою скаргу залишено без розгляду є правомірною.

41. З огляду на вищенаведене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи про протиправність дій відповідача, які полягають у відмові розглядати скаргу на Рішення від 19.04.2019 №1207/дп/15-19ю, не знайшли свого підтвердження.

42. Суд вважає необґрунтованим покликання позивача не те, що член ВРП Говоруха В.І. не міг брати участі у розгляді її скарги, оскільки входив до складу Першої Дисциплінарної палати ВРП та приймав безпосередню участь при прийнятті ухвали у складі цієї палати від 14.12.2018 № 3884/1дп/15-18 стосовно дисциплінарної скарги ОСОБА_1 , тобто мав правову позицію з предмета скарги.

43. Відповідно до частини 8 статті 51 Закону «Про Вищу рада правосуддя» у розгляді скарги не беруть участі члени Вищої ради правосуддя, які входять до Дисциплінарної палати, що ухвалила оскаржуване рішення.

44. Ухвалою Першої Дисциплінарної палати від 14.12.2018 № 3884/1дп/15-18 відкрито дисциплінарну справу стосовно судді Верховного Суду Стрелець Т.Г. До складу цієї палати входив Говоруха В.І.

45. 16.04.2019 ОСОБА_3 обрано на посаду Голови Вищої ради правосуддя (рішення № 1166/0/15-19).

46. 18.04.2019 рішенням Вищої ради правосуддя № 1198/0/15-19 внесено зміни до складу Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя - виведено з її складу члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 .

47. Отже, починаючи з 19.04.2019 ОСОБА_3 не був членом Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя.

48. Рішення про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді ОСОБА_2 ухвалено Першою Дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя 19.04.2019 без участі члена ВРП ОСОБА_3 .

49. Враховуючи те, що станом на час надходження скарги ОСОБА_1 (13.05.2019) ОСОБА_3 не входив до Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя, яка ухвалила рішення від 19.04.2019, яке оскаржувалося ОСОБА_1 , Суд дійшов висновку, що положення ч. 8 ст. 51 Закону «Про Вищу рада правосуддя» на ці відносини не поширюються і ОСОБА_3 міг розглядати цю скаргу.

50. Оцінюючи обставини справи в сукупності, Суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і прав позивача не порушив.

51. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

52. Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 246, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання дій Вищої ради правосуддя у відмові розгляду скарги на рішення Першої Дисциплінарної палати від 19.04.2019 №1207/дп/15-19 протиправними та зобов`язання Вищої ради правосуддя розглянути скаргу ОСОБА_1 на рішення Першої Дисциплінарної палати від 19.04.2019 № 1207/дп/15-19 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий-суддя Кравчук В.М.

Суддя Стародуб О.П.

Суддя Мороз Л.Л.

Суддя Коваленко Н.В.

Суддя Чиркін С.М.