Справа № 754/15600/17
Суддя: Скрипка О. І.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/754/33/19
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2019 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

за участю

представника заявника - адвоката Зудінова О.О.,

представника відповідача Мних Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду та про зміну порядку та способу виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м.Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 31.07.2018 року позовну заяву задоволено, визнано протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо взяття ОСОБА_1 на облік та виплати їй пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві взяти ОСОБА_1 на облік та поновити їй виплату пенсії за віком з 01.04.2017 року.

Рішення набрало законної сили та на його виконання 12.09.2018 року Деснянським районним судом м.Києва виданий виконавчий лист.

На адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - Зудінова О.О. в порядку ст. 383 КАС України, яка була уточнена під час розгляду справи, вчинених на виконання рішення суду.

У даній заяві представник заявника вказує на те, що підставою для задоволення позову стало встановлення факту того, що позивач не є внутрішньо переміщеною особою, має постійне проживання у належній їй на праві власності квартири у м. Києві . Однак, з листа відповідача від 16.01.2019 року № 9640/02/3-1060/-з-10260 стало відомо, що відповідач на виконання рішення суду взяв позивача на облік за її фактичним місцем проживання як внутрішньо переміщену особу та поновив їй виплату пенсії з 01.04.2017 року. При цьому пенсія з квітня 2017 року по січень 2019 року не виплачена в зв`язку з відсутністю окремого порядку проведення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Як зазначає представник заявника, 19.02.2019 року заявник звернулась до відповідача з заявою, в якій наполягала на виконанні рішення суду шляхом взяття її на облік на загальних підставах, як мешканку м.Києва, без застосування до неї обмежень, що застосовуються до внутрішньо переміщеної особи. Проте, листом від 19.04.2019 року № 84327/02 відповідач повідомив про те, що заборгованість по пенсії за вказаний період буде їй виплачена після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку здійснення контролю та проведення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Таким чином, на думку представника заявника, рішення Деснянського районного суду м.Києва від 31.07.2019 року не виконано без поважних причин.

Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням уточнення вимог заяви, представник заявника просить суд визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м.Києві щодо не взяття на облік ОСОБА_1 на пенсійний облік на загальних підставах, як мешканку м.Києва, та невиплати їй заборгованості по пенсії за віком за період з квітня 2017 року по січень 2019 року.

В судовому засіданні представник заявника Зудінов О.О. уточнені вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача Мних Н.М. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала. При цьому вказала, що на виконання рішення суду заявнику поновлено виплату пенсії та нараховано борг в розмірі 70583,62 грн., який буде виплачено після затвердження окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Крім того, представник відповідача вважає, що рішення суду виконано в повному обсязі. Так, рішення суду виконано відповідно до зобов`язальної частини рішення і Управління не призначало, а лише поновило заявнику виплату існуючої пенсії. Таким чином, взявши на облік та поновивши виплату пенсії заявнику, як внутрішньо переміщеній особі, Управління виконало рішення в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає зазначену заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.129 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Як вбачається з рішення Деснянського районного суду м.Києва від 31.07.2018 року, судом вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо взяття ОСОБА_1 на облік та виплати їй пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві взяти ОСОБА_1 на облік та поновити їй виплату пенсії за віком з 01.04.2017 року. При цьому, рішення суду мотивоване тим, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а положення Постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 637 від 05.11.2014 року в даному випадку застосовуватись не можуть.

Однак, як вбачається з листа ГУ ПФУ в м.Києві від 16.01.2019 року № 9640/02/3-1060/-з-10260, що відповідач на виконання рішення суду взяв заявника на облік за її фактичним місцем проживання як внутрішньо переміщену особу та поновив їй виплату пенсії з 01.04.2017 року. При цьому пенсія з квітня 2017 року по січень 2019 року не виплачена в зв`язку з відсутністю окремого порядку проведення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, визначеного Кабінетом Міністрів України. Також, листом від 19.04.2019 року № 84327/02 відповідач повідомив про те, що заборгованість по пенсії за вказаний період буде їй виплачена після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку здійснення контролю та проведення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Однак, такі дії відповідача свідчать про бездіяльність при виконанні рішення суду, оскільки заявник підлягала взяттю на облік на загальних підставах відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також їй належить виплатити пенсію за минулий період на загальних підставах. Слід зауважити, що заявник не має статусу внутрішньо переміщеної особи, що не враховано відповідачем.

Відтак, суд вважає заяву представника заявника в порядку ст. 383 КАС України обґрунтованою, а бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що полягає у не взятті ОСОБА_1 на пенсійний облік на загальних підставах як особу, яка не має статусу внутрішньо переміщеної особи, та не виплати їй заборгованості пенсії за віком за період з квітня 2017 року по січень 2019 року - протиправною.

Керуючись ст. ст. 14, 248, 295, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що полягає у не взятті ОСОБА_1 на пенсійний облік на загальних підставах як особу, яка не має статусу внутрішньо переміщеної особи, та не виплати їй заборгованості пенсії за віком за період з квітня 2017 року по січень 2019 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 25 липня 2019 року.

Суддя: