Справа № 300/1016/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" липня 2019 р. справа № 300/1016/19
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 66 979,58 гривень, -
Адміністрація Державної прикордонної служби України (надалі по тексту також - позивач) 13.05.2019 звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (надалі по тексту також - відповідач, ОСОБА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 66 979,58 гривень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проходив службу (навчання) в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького з 30.07.2009 по 21.06.2013 на посаді курсанта, в подальшому на офіцерських посадах в органах охорони державного кордону. Згідно наказу начальника Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05.04.2016 за №114-ос з відповідачем було припинено контракт про проходження військової служби та звільнено з військової служби за пунктом ''и'' частини 6 статті 26 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем із застосуванням частини 8). Наказом начальника 8 прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.05.2016 за №330-ОС ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу прикордонного загону у зв`язку із звільненням. Вислуга календарних років на день звільнення відповідача, з урахуванням навчання в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, складає 6 років 9 місяців 17 днів. Тобто, старший лейтенант ОСОБА_1 звільнений зі служби не вислуживши 5 років після закінчення вищого військового навчального закладу. Як відмітив позивач, ОСОБА_1 під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького перебував на повному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України на утримання відповідача витрачено: на грошове забезпечення 12 042,23 гривень; на продовольче забезпечення 23 258,74 гривень, на забезпечення речовим майном 13 403,54 гривень, на медичне забезпечення 745,92 гривень, на житлово-комунальні послуги 17 529,15 гривень, всього на суму 66 979,58 гривень. Таким чином, на переконання позивача, у відповідача виник обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 66 979,58 гривень, передбачений вимогами пункту 10 статті 25 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'', пункту 3 постанови Кабінету Міністрів ''Про порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах'' №964 від 12.07.2006. Однак, ОСОБА_1 у добровільному порядку вищевказані витрати не відшкодував, що і слугувало підставою звернення до суду з даним адміністративним позовом. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
За наслідками виконання позивачем ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 17.05.2019 (а.с.23-28, 30-35), Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 31.05.2019, на підставі статей 260-261 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) визнано поважними причини пропуску Адміністрацією Державної прикордонної служби України строку звернення до адміністративного суду із вказаним позовом, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін Одночасно у позивача та відповідача витребувано докази необхідні для розгляду даної адміністративної справи (а.с.1-3).
Івано-Франківським окружним адміністративним судом 30.05.2019 на виконання вимог частини 3 статті 171 КАС України направлено Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі особи щодо ОСОБА_1 (а.с.39).
07.06.2019 на адресу суду, через канцелярію, надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області, згідно якої місце проживання ОСОБА_1 значиться: АДРЕСА_1 (а.с.45).
Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 31.05.2019, надіслана відповідачу за адресою, яка зазначена в адміністративному позові та відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області: вул. Космонавтів, 16, с. Хутір-Будилів, Снятинський район, Івано-Франківська область, 78302, та отримана відповідачем, про що свідчить відповідний підпис на повідомленні про врученні поштового відправлення (а.с.48).

На виконання ухвали суду про відкриття провадження від 31.05.2019, позивач 18.06.2019 направив на електронну адресу суду і 20.06.2019 поштовим зв`язком, витребувані судом докази (а.с.50-52, 70-73).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов в суд 18.06.2019 (а.с.57-59) із долученими відповідними доказами (а.с.60-68).

Останній не погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість, вважає їх такими, що не можуть бути задоволені повністю, з огляду на наступні обставини. Як відмітив відповідач, станом на дату виключення його зі списків військовослужбовців Державної прикордонної служби України, посадовими особами військової частини не надано жодних документів, які б свідчили про зобов`язальний чи добровільний характер по сплаті будь-яких коштів. В той же час, відповідач зазначив про добровільну сплату ним коштів на користь позивача, в період з травня 2016 року по червень 2019 року в сумі 5 100,00 гривень і 81,25 євро, на підтвердження чого до відзиву на позов долучив відповідні квитанції про оплату. Як відзначив відповідач така оплати складала 12% його заробітку, підтвердженням чого є дані органу пенсійного фонду по формі ОК-5. Додатково повідомив про те, що до моменту звернення позивача до суду, відповідач не отримував ніяких листів, звернень, претензій щодо витрат, пов`язаних із утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі в сумі 66 979,58 гривень. З наведених підстав просив відмовити в задоволенні позову.

24.06.2019 від позивача, на адресу суду, надійшла відповідь на відзив (а.с.78-80), в якій останній заперечив доводи відповідача, наведені у відзиві на позов, та вказав на їх безпідставність з огляду на таке. Зокрема, сума витрат у розмірі 66 979,58 гривень, яка підлягають відшкодуванню відповідачем була зазначена у наказі начальника 8 прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.05.2016 за №330-ОС щодо виключення відповідача із списків особового складу, отже станом на дату виключення відповідач знав про точну суму заборгованості. Також, як відзначив позивач, відповідач, за змістом відзиву на позов, фактично визнає, що при звільненні йому було відомо про необхідність оплати коштів. Крім того, доведення до відома ОСОБА_1 суми заборгованості підтверджує запит начальника Бердянського прикордонного загону від 18.04.2016 за №30-3566. Разом з тим, необхідність сплати відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі було визначено у контракті про проходження військової служби вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України. Поряд з вказаним, позивач підтвердив сплату відповідачем коштів в сумі 7 200,00 гривень із загальної суми заборгованості 66 979,58 гривень, при цьому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, вивчивши зміст позовної заяви, відзиву на позов, відповіді на відзив, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить із таких підстав та мотивів.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 30.07.2009 по 21.06.2013 проходив службу на посаді курсанта в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького.

Дана обставина не заперечується відповідачем.

В подальшому, 20.12.2012 між ректором Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, генерал-лейтенантом ОСОБА_2 , і солдатом, курсантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, терміном на п`ять років, який набрав чинності 21.06.2013 (а.с.9).

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України з 30.07.2009 по 21.06.2013 перебував на повному забезпеченні за рахунок коштів Адміністрації Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького.

Так, згідно розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького від 05.05.2016 за №19 (а.с.11), загальна сума здійснених витрат на утримання відповідача складає 66 979,58 гривень, з яких:

- витрати на грошове забезпечення в сумі 12 042,23 гривень, згідно довідки-розрахунку (а.с.12);

- витрати за продовольче забезпечення в сумі 23 258,74 гривень, згідно довідки-розрахунку від 05.05.2016 за №2022 (а.с.13);

- витрати за забезпечення речовим майном в сумі 13 403,54 гривень, згідно довідки-розрахунку від 06.05.2016 за №30 (а.с.14);

- витрати за медичне забезпечення в сумі 745,92 гривень, згідно довідки-розрахунку від 05.05.2016 (а.с.15);

- витрати за спожиті енергоносії та комунальні послуги в сумі 17 529,15 гривень, згідно довідки-розрахунку від 05.05.2016 за №161 (а.с.16-17).

Відповідно до наказу начальника Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05.04.2016 за №114-ос із старшим лейтенантом ОСОБА_1 , начальником відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення, було припинено контракт про проходження військової служби та звільнено з військової служби за пунктом ''и'' (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 (з урахуванням частини 8) статті 26 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' (а.с.53).

Згідно витягу з наказу начальника 8 прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.05.2016 за №330-ОС лейтенанта ОСОБА_1 , начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення, виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення. Вказаний наказ виданий на підставі наказу начальника Азово-Чорноморського регіонального управління від 05.04.2016 за №114-ос про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та на підставі розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів ОСОБА_1 в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького з 30.07.2009 по 21.06.2013 за №19 від 10.05.2016 (а.с.10).

У зв`язку із наведеними обставини, дострокового розірвання контракту із відповідачем та не відшкодуванням останнім у добровільному порядку витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 66 979,58 гривень, позивач звернувся із позовом про стягнення їх у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' від 25.03.1992 за №2232-XII (надалі по тексту також Закон №2232-XII), здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписи частини 4 статті 2 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' визначають, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 6 статті 2 вказаного Закону закріплено, що до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (надалі по тексту також - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно вимог пункту "и" частини 6 статті 26 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'', контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Так, за приписами частиною 10 статті 25 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 за №964 "Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" (надалі по тексту також Порядок №964), відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

За змістом пункту 4 вказаного Порядку №964 розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Витрати відшкодовуються у повному розмірі, зокрема, особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - за весь період навчання. У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку (пункти 5, 7 Порядку №964).

Положеннями статті 6 Закону України "Про Державну прикордонну службу" від 03.04.2003 за №661-IV (надалі по тексту також Закон №661-IV) визначено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Указом Президента України від 09.12.2010 за №1085 "Про оптимізацію центральних органів виконавчої влади" затверджено схему організації та взаємодії центральних органів виконавчої влади, в якій міститься переляк всіх центральних органів виконавчої влади, що знаходяться в структурі держави та здійснюють відповідні функції, покладені на них державою, серед якої є Адміністрація Державної прикордонної служби України.

Пунктом 1 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2014 за №533 передбачено, що Адміністрація Державної прикордонної служби України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до статті 7 Закону №661-IV, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, здійснює управління Державною прикордонною службою України, бере участь у розробленні та реалізації загальних принципів правового оформлення і забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Отже, Адміністрація Державної прикордонної служби України здійснює управління Державною прикордонною службою України.

За змістом статті 6 Закону України "Про Державну прикордонну службу" у системі Державної прикордонної служби України є також навчальні заклади, науково-дослідні установи, підрозділи спеціального призначення та органи забезпечення.

Таким чином, Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького заснована на державній формі власності, повністю фінансується з державного бюджету і є вищим військовим навчальним закладом Державної прикордонної служби України, що підпорядковується Адміністрації Державної прикордонної служби України (інший центральний орган виконавчої влади).

Як уже з`ясовано судом, ОСОБА_1 в період з 30.07.2009 по 21.06.2013 проходив службу на посаді курсанта в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, і перебував на повному забезпеченні за рахунок коштів Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Відповідно до розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Національній академії Державної прикордонної служби України від 05.05.2016 за №19 (а.с.11), загальна сума відшкодування складає 66 979,58 гривень.

Під час розгляду даної справи, відповідачем долучено докази про часткове відшкодування таких витрат в сумі 5 100,00 гривень і 81,25 EUR, а саме дублікати чеків (а.с.60, 61, 62, 63, 64):

- №CMRGPB0L44_5 від 25.10.2018 на суму 300,00 гривень;

- №CMRGPB2168_1 від 28.05.2018 на суму 300,00 гривень;

- №CMRGPB3207_1 від 17.08.2018 на суму 300,00 гривень;

- №CMRGPB0L33_5 від 25.09.2018 на суму 300,00 гривень;

- №P24AP24A247757157A9277 від 23.06.2017 на суму 10,42 EUR;

- №P24AP24A165749316А3617 від 23.01.2017 на суму 10,10 EUR;

- №P24AP24A223998453А9834 від 10.05.2017 на суму 700,00 гривень;

- №CMRGPB5506_1 від 28.04.2018 на суму 500,00 гривень;

- №P24AP24A88917569А92497 від 02.06.2016 на суму 1 000,00 гривень;

- №P24AP24A109731286А5239 від 18.07.2016 на суму 18,32 EUR;

- №P24AP24A277289200А8388 від 22.08.2017 на суму 10,14 EUR;

- №P24AP24A148749042А9390 від 19.12.2016 на суму 10,95 EUR;

- №CMRGPB5095_1 від 17.01.2019 на суму 300,00 гривень;

- №P24AP24A157977030А3850 від 26.10.2016 на суму 10,79 EUR;

- №P24AP24A139015153А5796 від 19.09.2016 на суму 10,53 EUR;

- №CMRGPB6497_1 від 17.05.2019 на суму 300,00 гривень;

- №CMRGPB2674_1 від 17.04.2019 на суму 300,00 гривень;

- №CMRGPB0L20_5 від 25.11.2018 на суму 300,00 гривень;

- №CMRGPB4098_1 від 17.12.2018 на суму 300,00 гривень;

- №0.0..1 від 16.05.2018 на суму 500,00 гривень.

Позивач, в свою чергу підтвердив зарахування на рахунок Національної Академії Державної прикордонної служби України коштів від Адміністрації Державної прикордонної служби України, як стягнення з ОСОБА_1 витрат, сума яких станом на 20.06.2019 склала 7 200,00 гривень.

Залишок заборгованості по невідшкодованих витратах, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, яка підлягає стягненню з відповідача становить 59 779,58 гривень (а.с.83).

Як свідчать пояснення позивача у спірному випадку за одним платежем, про який вказує відповідач, не мало місце зарахування коштів, зокрема, за чеком TS208407 від 28.04.2018 на суму 500,00 гривень (а.с.61), оскільки такі кошти сплачені ОСОБА_1 на попередній рахунок Адміністрації Державної прикордонної служби України 8593, який на час проведення оплати був змінений на інший рахунок НОМЕР_1 .

Судом досліджено вказаний дублікат квитанції №CMRGPB5506_1 (приймання платежу TS208407) від 28.04.2018 на суму 500,00 гривень, та встановлено дійсну оплату коштів відповідачем на змінений рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 за реквізитами 8593 (а.с.61).

Таким чином, виходячи із наведених норм матеріального права та встановлених обставин, враховуючи підставу звільнення відповідача з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу систематичне невиконанням останнім умов контракту, що передбачено пунктом ''и'' частини 6 статті 26 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'', суд дійшов переконливого висновку про наявність у ОСОБА_1 обов`язку по відшкодуванню витрат, пов`язаних із його утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, з урахуванням часткової сплати таких витрат у розмірі 59 779,58 гривень.

З приводу тверджень відповідача стосовно ненадання позивачем жодних документів зобов`язального чи добровільного характеру про сплату будь-яких коштів, суд відзначає слідуюче.

Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 за №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (надалі по тексту також - Порядок).

Підпунктом 1.1 пункту 1 Порядок визначено, що даний Порядок розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (надалі по тексту також - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу (надалі по тексту також - ВНЗ), у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) (надалі по тексту також - контракт) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ.

Згідно підпункту 1.2 пункту 1 вказаного Порядку зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання.

У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ (абзац 3 підпункту 2.3 пункту 2 Порядку).

Як слідує із змісту пункту 5.2. контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, укладеного між ректором Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, генерал-лейтенантом ОСОБА_2 , і солдатом, курсантом ОСОБА_1 , терміном на п`ять років з 21.06.2013 по 20.06.2018, визначено обов`язок добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту та при відмові від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Державній прикордонній службі України після закінчення академії.

Проставлений підпис ОСОБА_1 у вказаному контракті свідчить про ознайомлення останнього, станом на момент укладення контракту, про обов`язок відшкодування таких витрат у разі виникнення вищевказаних обставин (зворотній бік а.с.9).

Окрім того, відповідач у відзиві на позов вказав, що саме при звільненні з військової служби йому стало відомо про необхідність оплати коштів, яку останній сплачував частинами починаючи з 02.06.2016, підтвердженням чого свідчить наявний в матеріалах справи дублікат квитанції №P24AP24A88917569А92497 від 02.06.2016 на суму 1 000,00 гривень (а.с.62).

Інші квитанції про здійснення 19 оплат, які мали місце 18.07.2016, 19.09.2016, 26.10.2016, 19.12.2016, 23.01.2017, 23.06.2017, 22.08.2017, 10.05.2017, 28.04.2018, 16.05.2018, 28.05.2018, 17.08.2018, 25.09.2018, 25.10.2018, 25.11.2018, 17.12.2018, 17.01.2019, 17.04.2019, 17.05.2019, свідчать про обізнаність відповідача щодо власних зобов`язань по відшкодуванні спірних витрат, так як ОСОБА_1 не тільки визначав чіткі реквізити рахунків позивача, але й у всіх призначеннях відображав - ''за навчання''.

Розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 05.05.2016 за №19, значиться як підстава у витягу з наказу начальника 8 прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.05.2016 за №330-ОС (а.с.10).

Враховуючи те, що відповідачем не відшкодовано у добровільному порядку витрати, пов`язані з утриманням під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України у розмірі 59 779,58 гривень, то суд вважає підставним звернення Адміністрації Державної прикордонної служби України до суду із вказаним позовом, у спосіб визначений частиною 10 статті 25 "Про військовий обов`язок і військову службу", при цьому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Слід стягнути із ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України, витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького у розмірі 59 779,58 гривень.

Згідно вимог частини 3 статті 139 КАС України, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору, відтак клопотання Адміністрації Державної прикордонної служби України про стягнення з ОСОБА_1 1 921,00 гривень не підлягають до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 00034039) витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького у розмірі 59 779,58 гривень (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сімдесят дев`ять гривень п`ятдесят вісім копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
Позивач Адміністрація Державної прикордонної служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 00034039), вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01034.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького (ідентифікаційний код юридичної особи 14321481), вул. Шевченка, 46, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000.
Відповідач фізична особа ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 .

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.