Справа № 360/3137/19
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30 липня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3137/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Донбаського державного технічного університету до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 19.11.2018, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Донбаського державного технічного університету (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 19.11.2018.

Ухвалою суду від 19 липня 2019 року у поновленні строку зверненняпозовної заяви Донбаського державного технічного університету до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 19.11.2018 відмовлено, адміністративний позов залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до суду і доказів поважності його пропуску.

26 липня 2019 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідним реєстраційним № 39554/2019 від позивача надійшла заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду від 26 липня 2019 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду позивач зазначив, що відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 587 від 05.06.2018 «Про реорганізацію Донбаського державного технічного університету» проводиться реорганізація університету шляхом приєднання до Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля. Головою комісії з реорганізації є ОСОБА_1 . Строк звернення до адміністративного суду було порушено, оскільки законний представник Донбаського державного технічного університету ОСОБА_1 з 23 травня 2019 року по 28 травня 2019 року знаходилась у відрядженні (наказ від 20.05.2019 №60/1/1 «Про відрядження»). Просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Розглянувши заяву про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд зазначає таке.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 19.11.2018.

Оскаржуване рішення позивач отримав 26 листопада 2018 року.

Останнім днем на оскарження рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 19 листопада 2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є 27 травня 2019 року.

29 травня 2019 року позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області № від 19.11.2018.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 у адміністративній справі №360/2207/19 позовна заява була повернута позивачеві з підстав недодержання вимог п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України.

10 червня 2019 року позивач повторно звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області № від 19.11.2018.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 у адміністративній справі № 360/2450/19 позовна заява залишена без руху з підстав невідповідності вимогам ст. 160, 161 КАС України.

01 липня 2019 року Луганським окружним адміністративним судом позовна заява повернута позивачеві у зв`язку із тим, що недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк позивачем не були усунуті.

16 липня 2019 року позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області № від 19.11.2018.

Отже, неодноразові звернення позивача до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області № від 19.11.2018 мали місце після спливу шестимісячного строку звернення до суду.

Позивач як поважну причину пропуску строку звернення до адміністративного суду у заяві про поновлення строку від 26 липня 2019 року зазначає, що єдиний законний представник Донбаського державного технічного університету, голова комісії з реорганізації ОСОБА_1 знаходилась у відрядженні з 23 травня 2019 року по 28 травня 2019 року згідно з наказом від 20.05.2019 № 60/1/1 «Про відрядження».

Наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду суд вважає неповажними, з огляду на те, що таке відрядження відбулось з 23 травня 2019 року, за три дні до спливу шестимісячного строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області № від 19.11.2018.

Інших обставин неможливості звернення з даним адміністративним позовом з 27 листопада 2018 року (початок перебігу шестимісячного строку звернення до суду) і до 23 травня 2019 року (дата початку відрядження законного представника позивача), тобто фактично на протязі шести місяців з моменту отримання рішення, позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду від 27 липня 2019 року не зазначає.

Згідно з Додатком до наказу Міністерства освіти і науки України від 05.06.2018 № 587 «Про реорганізацію Донбаського державного технічного університету», головою комісії з реорганізації Донбаського державного технічного університету затверджено Ректора Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля ОСОБА_1.

З огляду на це, Донбаський державний технічний університет у період шестимісячного строку звернення до адміністративного суду від дати отримання рішення, мав законного представника, який міг би звернутися до адміністративного суду у строк, визначений законом, щодо оскарження рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області № від 19.11.2018.

З урахуванням викладеного, підстави, зазначені позивачем в заяві від 27 липня 2019 року для поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнаються судом неповажними.

Згідно з статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та пункті 54 рішення «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

З огляду на вказане, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови».

У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпритації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.

Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд.

Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Як зазначив Верховний Суд у своїй ухвалі від 15.02.2018 по справі № 800/499/17, строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Чинне законодавство також обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява №3236/03, п. 41, від 03.04.2008).

Як вже зазначалось вище практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Девеер проти Бельгії»).

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.04.2018 у справі № 816/1630/17.

Оцінивши мотиви клопотання, суд з`ясував, що позивачем не наведено достатніх підстав для поновлення строку звернення до суду та не надано суду доказів поважності причин пропуску такого строку. За сукупністю вказаного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду Донбаського державного технічного університету.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.

При цьому, саме позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. В іншому випадку - виникають підстави для зловживання процесуальними правами.

Враховуючи, що позивач із позовом про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до № від 19.11.2018 звернувся до суду лише 29 травня 2019 року (дата отримання оскаржуваного рішення - 26 листопада 2018 року), відтак позивачем пропущеного встановлений КАС України шестимісячний строк звернення до суду, а наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду визнані судом неповажними.

Згідно із частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що позивачем не наведено поважних підстав для поновлення строку звернення до суду, у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду слід відмовити та повернути позовну заяву з додатками позивачеві.

Керуючись статтями 169, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Донбаського державного технічного університету до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до № від 19.11.2018 повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяО.В. Захарова