Справа № 826/14877/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 липня 2019 року № 826/14877/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІ-СОЛЮШНС»
доДержавної фіскальної служби України Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙТІ-СОЛЮШНС», (далі також - ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС», позивач) з позовом до Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач 1, ДФС України), в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення №653217/38239436 від 17.04.2018, №663746/38239436 від 24.04.2018, №661298/38239436 від 23.04.2018 і №653213/38239436 від 17.04.2018 пpo відмову у реєстрації податкових накладних ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС» №63 від 01.12.2017, №64 від 01.12.2017, №65 від 01.12.2017, №66 від 01.12.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС» №63 від 01.12.2017, №64 від 01.12.2017, №65 від 01.12.2017, №66 від 01.12.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач після направлення засобами електронного зв`язку податкових накладних, виписаних на адресу контрагента-покупця ТзОВ «Радехівський цукор», для реєстрації таких в Єдиному реєстрі податкових накладних отримав квитанції про зупинення реєстрації цих податкових накладних. Позивач стверджує, що ним у встановленому законом порядку були подані до ДФС України відповідні письмові пояснення щодо суті господарських операцій та копії підтверджуючих (первинних) документів з придбання товарів у постачальника та подальшого продажу аналогічних товарів покупцю. Проте такі пояснення та документи безпідставно не були враховані ДФС при прийнятті рішень з питання наявності підстав для реєстрації податкових накладних. Крім того, позивач зазначив, що відповідач за результатами розгляду скарги скасував рішення Комісії про відмову у реєстрації іншої податкової накладної, виписаної в рамках того ж договору з покупцем ТОВ «Радехівський цукор», що свідчить про неоднозначність позиції фіскального органу у межах спірних правовідносин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2018 відкрито провадження у справі №826/14877/18 за вказаним позовом ТОВ «АЙТІ- СОЛЮШНС» та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, іншою ухвалою від 03.04.2019 суд залучив до участі у даній справі в якості співвідповідача Головне управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач 2, ГУ ДФС у м. Києві).

На виконання вимог цих ухвал суду представник ДФС України подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву з доказами направлення копії такого на адресу позивача. Свої заперечення відповідач 1 мотивує тим, що позивач подав до Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, повідомлення на підтвердження про реальність здійснення операцій податкової накладної, реєстрацію яких було зупинено. Разом з такими повідомленнями платник також надав відскановані копії документів за наведеним переліком. Оскільки, як стверджує представник ДФС України, окремі документи з наданих платником було не можливо ідентифікувати, то в органу ДФС відсутня можливість підтвердити реальність виписаних позивачем податкових накладних від 01.12.2017 за №№ 63, 64, 65 і №66. За наведених мотивів представник ДФС України дійшов висновку, що ТОВ «АЙТІ- СОЛЮШНС» не подало всіх необхідних для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних документів, та, як наслідок, - про законність та обґрунтованість оспорюваних рішень.

Від представника ГУ ДФС у м. Києві через канцелярію суду надійшов відзив на позов, що за змістом є повністю тотожним відзиву представника ДФС України.

Позивач у встановлений судом строк своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористався та жодні відповіді відзиви до суду не подав.

В ході розгляду справи заперечень проти розгляду вказаної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) до суду також не надійшло, з огляду на що, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за наявними у ній матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як свідчать надані позивачем матеріали, 02.10.2017 між ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС» (як постачальником) і ТзОВ «Радехівський цукор» (як покупцем) укладено договір поставки №ITS-256/09-17. За умовами п. 1.1, 1.2 цього договору постачальник (ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС») зобов`язувався поставити та передати у власність покупця обладнання, окремими партіями за цінами, в асортименті відповідно до умов цього договору, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар. Загальна кількість та обсяг товару визначається сторонами у специфікаціях (додатках до цього договору).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.4, 4.1, 4.2 зазначеного договору, товар поставляється покупцеві протягом 60-ти робочих днів з дати надходження 50 % коштів за товар згідно специфікацій Договору. Місце відвантаження товару вказується у Специфікаціях. Доставка здійснюється силами та рахунок постачальника. Передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатковою накладною, що підписується уповноваженими представниками сторін. Дата, вказана у видатковій накладній про прийняття товару, є датою отримання товару покупцем.

Сума договору становить 1 492 092,00 грн. з ПДВ. Оплата за товар здійснюється в безготівкової формі шляхом перерахування коштів в розмірі 50 % передплати обумовленої ціни Договору, відповідно до виставленого рахунку на розрахунковий рахунок продавця протягом п`яти банківських днів з моменту підписання договору і надання рахунку на сплату. Решта 50 % покупець сплачує протягом одного банківського дня з моменту поставки товару постачальником та підписання видаткової накладної з боку Покупця.

За даними специфікації товару - додатків №1, №2, №3, №4 і №5 до договору поставки №ITS-256/09-17 від 02.10.2017 предметом поставок визначено акустичне та інше обладнання в асортименті.

04.10.2017 ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС» на підставі зазначеного договору поставки були виставлені рахунки на оплату №СФ-00002907 на суму 336 792,00 грн. (з ПДВ), №СФ-00002920 на суму 254 856,00 грн. (з ПДВ) №СФ-00002916 на суму 271 572,00 грн. (з ПДВ), №СФ-00002911 на суму 254 856,00 грн. (з ПДВ), №СФ-00002922 на суму 374 016,00 грн. (з ПДВ).

Як стверджує позивач, вказані рахунки були оплачені покупцем, шляхом здійснення переказів безготівкових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС», що підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи виписками з банківського рахунку за періоди 05.10.2017 та 21.12.2017.

05.10.2017 позивачем, як постачальником, за наслідками отримання сум передоплати від покупця в рамках договору поставки №ITS-256/09-17 від 02.10.2017 були виписані податкові накладні №№ 9, 10, 11, 12 і № 13. Згідно даних витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №21335, сформованого 02.08.2018, перелічені вище податкові накладні ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС» від 05.10.2017, адресовані покупцю - ТзОВ «Радехівський цукор», були прийняті та зареєстровані ДФС в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В подальшому, 01.12.2017 представниками сторін були складені та підписані видаткові накладні за №571 на суму 336 792 грн. (в т.ч. ПДВ - 56 132 грн.), №572 на суму 254 856 грн. (в т.ч. ПДВ - 42 476 грн.), №573 на суму 271 572 грн. (в т.ч. ПДВ - 45 262 грн.), №574 на суму 254 856 грн. (в т.ч. ПДВ - 42 476 грн.) і № 575 на суму 374 016 грн. (в т.ч. ПДВ - 62 336 грн.)

На підтвердження обставин перевезення партій товарів до місця призначення в обсязі та асортименті, що зазначені у вказаних видаткових накладних, позивач надав копії товарно-транспортних накладних від 01.12.2017 за №Р571, №Р572, №Р573, №Р574 і №Р575.

В день складення видаткових накладних, 01.12.2017 ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС» виписало на адресу ТзОВ «Радехівський цукор» наступні електронні податкові накладні:

- №62 від 01.12.2017 на суму 127 428 грн. (в т.ч. ПДВ 21 238 грн.);

- №63 від 01.12.2017 на суму 127 428 грн. (в т.ч. ПДВ 21 238 грн.);

- №64 від 01.12.2017 на суму 168 396 грн. (в т.ч. ПДВ 28 066 грн.);

- №65 від 01.12.2017 на суму 187 008 грн. (в т.ч. ПДВ 31 168 грн.);

- №66 від 01.12.2017 на суму 135 786 грн. (в т.ч. ПДВ 22 631 грн.).

За наслідками надіслання вказаних податкових накладних до ДФС України засобами електронного зв`язку з метою здійснення реєстрації таких в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Реєстр), 28.12.2017 ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС» отримало електронні квитанції про те, що: документи прийнято, проте реєстрацію таких зупинено. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних від 01.12.2017 за №№62, 63, 64, 65 і №66 відповідачем 1 зазначено наступну: «Відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8473». Платнику було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

У квітні 2018 року ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС» направило до ДФС України електронні повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції по ПН/РК реєстрацію якої/го зупинено, разом з відсканованими копіями підтверджуючих документів.

За результатами розгляду отриманих документів Комісія, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, при ГУ ДФС у м. Києві прийняла наступні рішення:

- №653218/38239436 від 17.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №62 від 01.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстав для прийняття такого рішення зазначено наступне: «Ненадання платником податку копій документів: Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)»;

- №653217/38239436 від 17.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №63 від 01.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстав для прийняття такого рішення зазначено наступне: «Ненадання платником податку копій документів: Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)»;

- №663746/38239436 від 24.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №64 від 01.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстав для прийняття такого рішення зазначено наступне: «Ненадання платником податку копій документів: Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити) Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків»;

- №661298/38239436 від 23.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №65 від 01.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстав для прийняття такого рішення зазначено наступне: «Ненадання платником податку копій документів: Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити) Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків»;

- №653213/38239436 від 17.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №66 від 01.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстав для прийняття такого рішення зазначено наступне: «Ненадання платником податку копій документів: Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)».

Не погоджуючись із законністю таких рішень регіональної Комісії ДФС, платник (позивач) подав на адресу Комісії ДФС України з питань розгляду скарг скарги від 27.04.2018 вих. №5/62-СК, від 27.04.2018 вих. №4/63-СК, від 27.04.2018 вих. №1/64-СК, від 27.04.2018 вих. №2/65-СК, від 27.04.2018 вих.№3/66-СК на вказані вище рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

Рішенням Комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 07.05.2018 №3289/38239436/2 скаргу платника було задоволено, та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, - скасовано.

Водночас іншими своїми рішеннями Комісія з питань розгляду скарг ДФС України залишила скарги ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС» без задоволення, а рішення комісії органу ДФС регіонального рівня - без змін, а саме: рішеннями від 05.05.2018 №2809/38239436/2 та від 02.05.2018 №1161/38239436/2 з підстави «наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги», - у випадку перегляду рішення про відмову у реєстрації податкових накладних №63 і №66 від 01.12.2017.

Крім того, за даними квитанцій № 1 від 27.04.2018 скарги позивача на рішення Комісії ДФС України №663746/38239436 від 24.04.2018 та №661298/38239436 від 23.04.2018 не були прийняті до розгляду у зв`язку з відсутністю копій таких оспорюваних рішень в пакеті документів , поданих разом зі скаргами.

Вважаючи такі дії та рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).

За приписами пп. 14.1.60 п. 14 ст. 14 ПК України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Таким органом центральної виконавчої влади, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, є Державна фіскальна служба України.

За змістом норм пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами п. 74.2 ст. 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п. 74.3 ст. 74 ПК України).

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Критерії) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік) затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/0621.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 6 Критеріїв (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих ПН/РК, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у ПН/РК, зареєстрованих з 1 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті, розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1 пункту 6 Критеріїв та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням ПН/РК, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої ПН/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що ПН/РК відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої НП/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

При цьому, затверджений Вичерпний перелік містить окремі переліки документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, для кожного підпункту пункту 6 Критеріїв.

Згідно з п. 2 Вичерпного переліку письмові пояснення та копії документів, зазначені у ньому, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29.12.2010 №1246 (далі по тексту - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Проаналізувавши зміст наявних у матеріалах справи копій роздруківок електронних квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, датованих 28.12.2017, суд встановив, що контролюючий орган сформував висновок про відповідність податкових накладних позивача критеріям, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567.

Тобто, в даному випадку фіскальним органом у квитанціях від 28.12.2017 зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв №567. Між тим, пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію. У свою чергу визначення фіскальним органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, що наведена в текстах його постанови від 04.12.2018 у справі №821/1173/17, ухвал від 28.02.2019 у справі №803/920/18 і від 01.02.2019 у справі №810/3938/18 щодо відмови у відкритті касаційного провадження. Зокрема, під час перегляду в касаційному порядку аналогічної категорії адміністративної справи Верховний Суд зазначив наступне: можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

У контексті з наведеним суд приходить до висновку, що у розглядуваних квитанціях від 28.12.2017 фіскальним органом, в порушення пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (а саме: п. 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (в той час як, наприклад, п. 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Оцінюючи зміст наведеного у квитанціях критерію, а саме: «виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8473», суд зазначає, що: по-перше, таке формулювання не відповідає жодному з критеріїв визначених у п. 6 Критеріїв; а по-друге, обставини щодо невідповідності у ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС» обсягів придбаних товарів перед їх реалізацією покупцю за відповідною номенклатурою та/або нереальності господарських операцій позивача з ТзОВ «Радехівський цукор» відповідач жодними документальними доказами в ході розгляду справи не підтвердив.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності суд погоджується з доречністю та обґрунтованістю посилань позивача на безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних від 01.12.2017 за №№63, 64, 65 і №66, що стала передумовою для прийняття оспорюваних рішень Комісією ГУ ДФС у м. Києві.

Окрім того, надаючи оцінку наданим позивачем разом з Повідомленнями та скаргами копіям документів з метою спростування наявності підстав для зупинення перелічених вище податкових накладних, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Положенням п.п. 14, 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 №117 (що набрав чинності з 22.03.2018), перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18-21 зазначеного Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

З контексту наведених вище норм права можна дійти висновку, що рішення Комісії ДФС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. А саме затверджена Порядком №117 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН з підстав ненадання платником документів, документи, яких на думку контролюючого органу, не вистачає повинні бути підкресленими, тобто рішення має містити або найменування конкретного документа (видаткова накладна, тощо) або групу документів (складські документи тощо), що з урахуванням специфіки господарської операції мають бути надані, але відсутні.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення містять лише абстрактне твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, яких з урахування особливостей, характеру та обсягу господарських операцій; критерію, що слугував підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, на думку Комісії, не вистачає. Також суд враховує те, що у примітці «Додаткова інформація» до примітки «Підстави» до кожного з оспорюваних рішень відсутні відомості про отримання контролюючим органом тих чи інших пошкоджених файлів (електронних копій документів) або копії документів неналежної якості.

Посилаючись в текстах своїх відзивів на певні переліки наданих позивачем разом з кожним повідомленням документів, відповідачі водночас не надали безпосередньо копії таких документів для дослідження суду, та не підтвердили документально нестачу документів, необхідних для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.

Суд вважає, що розглядаючи подані позивачем документи разом з повідомленнями комісія ГУ ДФС у м. Києві не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій з урахуванням їх змісту і обсягу.

Між тим, сукупність поданих позивачем до матеріалів справи копій первинних та інших документів (в т.ч. по операціях з суб`єктами господарської діяльності - постачальником (ТОВ «ФОТРОН») та перевізником (ФОП ОСОБА_1 ) реалізованих товарів), а також відомості з Електронного кабінету платника податку про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідних податкових накладних з контрагентом-постачальником реалізованих товарів за ланцюгу постачання не дають підстав для сумніву щодо реальності фінансово-господарських операцій з ТзОВ «Радехівський цукор» щодо поставок товарів. Також суд вважає, що наданий позивачем пакет документів до контролюючого органу був достатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

На підставі вище зазначеного та зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством умов, у зв`язку з наявністю яких норми п. 187.1 ст. 187, 201.10 ст. 201 ПК України пов`язують обов`язок платника податку скласти та зареєструвати в Реєстрі податкову накладну, а також враховуючи, що достатність наявних у позивача документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не спростована відповідачами, суд приходить до висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Таким чином, рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, при Головному управлінні ДФС у м. Києві за №653217/38239436 від 17.04.2018, №663746/38239436 від 24.04.2018, №661298/38239436 від 23.04.2018 і за №653213/38239436 від 17.04.2018 суд вважає такими, що прийняті необґрунтовано, тобто без з урахуванням усіх обставин, що мали значення для їх прийняття, непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані рішення (дії), а відтак, - протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

В ході судового розгляду даної справи жодна із сторін не надала суду документальних доказів скасування цих рішень Комісії ДФС України у досудовому порядку, а тому суд приходить до висновку щодо їх чинності.

В силу норм ч. 1 і 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Зокрема, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом встановлено, що права та інтереси позивача були порушенні в результаті прийняття Комісією Головному управлінні ДФС у м. Києві рішень за №653217/38239436 від 17.04.2018, №663746/38239436 від 24.04.2018, №661298/38239436 від 23.04.2018 і за №653213/38239436 від 17.04.2018 про відмову у реєстрації податкових накладних ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС», то суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог в частині визнання протиправними та скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

Щодо правомірності заявленої позивачем вимоги про зобов`язання ДФС України здійснити реєстрацію податкових накладних №63 від 01.12.2017, №64 від 01.12.2017, №65 від 01.12.2017, №66 від 01.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

За змістом ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки в ході розгляду даної справи суд дійшов висновку про необхідність скасування рішень Комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, то останнє тягне за собою необхідність зобов`язання відповідача 1 (ДФС України) вчинити дії з метою відновлення порушених прав позивача.

Положеннями п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку №1246).

Аналогічно п. 28 Порядку №117 передбачено, що податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

За таких обставин, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог позивача, шляхом зобов`язання ДФС України зареєструвати податкові накладні №63 від 01.12.2017, №64 від 01.12.2017, №65 від 01.12.2017, №66 від 01.12.2017 датами їх отримання, що, водночас, з урахуванням наведеного, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а є способом відновлення порушеного права позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями від 06.09.2018 №3232 та від 25.09.2018 №3324 підтверджено, що ТОВ «АЙТІ-СОЛЮШНС» під час звернення до суду з вказаними позовом сплатило судовий збір у розмірі 7 048 грн. Відтак, суд вказує про присудження судових витрат у вказаній сумі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 134, 139, 241 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІ-СОЛЮШНС» (, адреса: 01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, 6/2А) до Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) та Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, при Головному управлінні ДФС у м. Києві №653217/38239436 від 17.04.2018, №663746/38239436 від 24.04.2018, №661298/38239436 від 23.04.2018 і за №653213/38239436 від 17.04.2018, якими відмовлено в реєстрації наступних податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІ-СОЛЮШНС» (): №63 від 01.12.2017, №64 від 01.12.2017, №65 від 01.12.2017, №66 від 01.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні №63 від 01.12.2017, №64 від 01.12.2017, №65 від 01.12.2017, №66 від 01.12.2017, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙТІ-СОЛЮШНС» (), в Єдиному реєстрі податкових накладних датами їх отримання, а саме - 28.12.2017.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙТІ-СОЛЮШНС» (, адреса: 01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, 6/2А) документально підтверджені судові витрати у розмірі 3 524 грн. (три тисячі п`ятсот двадцять чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «АЙТІ-СОЛЮШНС» (, адреса: 01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, 6/2А) документально підтверджені судові витрати у розмірі 3 524 грн. (три тисячі п`ятсот двадцять чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок