Справа № 556/1993/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4200/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Довгої О.І. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської обл. від 12.03.2019р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Крестинської Людмили Аполлінаріївни, діючої за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Інспектора Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській обл. Крука Віталія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Поровський В.А.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 14 год. 59 хв. 12.03.2019р., смт.Володимирець Рівненської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 12.03.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

13.12.2018р. представник адвокат Крестинська Л.А., діюча за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову серії ДПО № 890067 від 27.11.2018р., винесену відповідачем Інспектором Вараського відділу поліції /ВП/ Головного управління /ГУ/ Національної поліції /НП/ в Рівненській обл. Круком В.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення (а.с.1-5).

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської обл. від 12.03.2019р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.51-52).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.57-59).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час оскарження спірної постанови позивачем був дотриманий строк її оскарження, оскільки копія такої надійшла на його адресу лише 07.12.2018р.; також відкривши провадження у справі, суд фактично вважав, що позивачем дотримані встановлені строки звернення до суду.

Окрім цього, під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП відповідачем допущено суттєву невідповідність, оскільки ним час і місце винесення постанови визначені 23 год. 05 хв. 27.11.2018р., с.Дубівка Володимирецького району Рівненської обл. Водночас, в цей саме час позивач не міг керувати автомобілем, оскільки в той момент на нього складався протокол за ст.130 КУпАП.

Між тим, страховий поліс у нього інспектори поліції, які його затримали і доставили у відділення поліції, не вимагали, такий весь час знаходився в автомобілі.

Про розгляд матеріалів щодо виявленого порушення його не повідомляли, жодними доказами таке порушення не підтверджено.

Відповідачем інспектором Вараського ВП ГУ НП в Рівненській обл. Круком В.О. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголосив, що місце розгляду в спірній постанові вказано помилково, з власної неуважності (а.с.79).

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до постанови серії ДПО18 № 890067 від 27.11.2018р., винесеної відповідачем Інспектором Вараського ВП ГУ НП в Рівненській обл. Круком В.О., о 23 год. 05 хв. 27.11.2018р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «Fiat Scudo», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул.Соборній у с.Дубівка Володимирецького району Рівненської обл., не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, а також не користувався засобами пасивної безпеки (ременем безпеки), чим порушив вимоги п.2.1 «а, б, ґ», п.2.3 «в» ПДР.

На підставі наведеного, відповідачем визнано позивача винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.8).

Окрім цього, 27.11.2018р. стосовно позивача складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 112366, згідно якого ОСОБА_1 о 23 год. 05 хв. 27.11.2018р. керував легковим автомобілем марки «Fiat Scudo», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул.Соборній у с.Дубівка Володимирецького району Рівненської обл. в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (а.с.9).

Також встановлено, що після зупинки керованого позивачем автомобіля, він був відсторонений від керування ним, доставлений у приміщення Вараського ВП ГУ НП в Рівненській обл., де фактично складалися вищевказані постанова і протокол.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що розглядуваний позов поданий ОСОБА_1 до суду із порушенням строку, визначеного ст.289 КУпАП, про поновлення вказаного строку останній заяв не подавав.

Одночасно, позивач неправомірно притягнутий до адміністративної відповідальності, дії відповідача є непрофесійними, при цьому останній не дотримався вимог КУпАП під час розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Між тим, колегія суддів вважає наведені висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам чинного законодавства, з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В частині дотримання позивачем строку звернення до суду колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Окрім цього, відповідно до вимог ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Із змісту ст.289 КУпАП слідує, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як слідує з матеріалів справи, спірна постанова винесена відповідачем 27.11.2018р., від отримання такої позивач відмовився, а тому така була скерована на адресу ОСОБА_1 згідно листа № 9479 від 03.12.2018р.

07.12.2017р. копія постанови буда отримана позивачем, що стверджується роздруківкою із сайту Укрпошти (а.с.61) та копією поштового конверту (а.с.60).

13.12.2018р. представник позивача звернулася до суду з розглядуваним позовом, в якому вказала про наведені обставини, а також наголосила на тому, що вважає строк звернення до суду не пропущеним (а.с.4)..

Проаналізувавши вищеперераховані обставини колегія суддів приходить до переконання про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо пропуску позивачем строку звернення із розглядуваним позовом.

В розглядуваному випадку позивач (в особі представника адвоката) після отримання постанови у 10-денний строк подав позовну заяву до суду, через що в силу вимог ст.289 КУпАП, яка є спеціальною нормою по відношенню до ст.ст.122, 123 КАС України, та має пріоритет в застосуванні, не пропустив вказаний строк.

Щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП в частині відсутності у позивача полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу колегія суддів наголошує на такому.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.1 «ґ» ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, чинний договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі укладення такого договору.

Із змісту вимог ст.283 КУпАП слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Разом з тим, вказана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Стосовно правильності оцінки наявних у справі доказів колегія суддів виходить з того, що відповідно до приписів КУпАП:

ст.222 - органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

ст.251 - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ст.258 - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч.2).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015р. (остання не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак враховується судом в системному аналізі з іншими актами законодавства).

Зокрема, згідно п.3 розділу ІІ цієї Інструкції якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався попри те, що позивач заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Будь-яких інших доказів вчинення розглядуваного правопорушення відповідачем не представлено.

На підставі наведеного, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП в частині керування транспортним засобом без полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу; складену інспектором поліції постанову за наведених обставин не можна вважати належним і допустимим доказом по справі.

Окрім цього, позивачем представлено копію полісу (договору) № АК/8362874 від 13.04.2018р. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу (автомобіль марки «Fiat Scudo», державний номерний знак НОМЕР_1 ) із строком дії з 14.04.2018р. по 13.04.2019р. (а.с.11).

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, під час складання спірної постанови відповідачем допущено неточність щодо часу та місця її складання, що також враховується апеляційним судом під час вирішення цього спору.

Відповідно до ст.77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч.1 ст.126 КУпАП в частині в частині керування транспортним засобом без полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, не представлено.

Вказані обставини мають визначальне значення для вирішення розглядуваного спору, через що решта доводів сторін не носить принципового значення.

На підставі наведеного, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП в частині керування транспортним засобом без полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Також складену інспектором поліції постанову в цій частині за наведених обставин не можна вважати належним і допустимим доказом по справі.

Згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Колегія суддів дійшла до переконливого висновку про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.1 «ґ» ПДР, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії ДПО18 № 890067 від 27.11.2018р.

При цьому колегія суддів враховує, що визначене у спірній постанові стягнення у виді штрафу накладено відповідачем із урахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП, згідно яких якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Звідси, оскільки відповідачем притягнуто відповідача до адміністративної відповідальності також за інші порушення, які охоплюються ч.1 ст.126 КУпАП, а також за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, колегія суддів не убачає підстав для зміни чи скасування накладеного в порядку ч.2 ст.36 КУпАП на позивача штрафу в розмірі 425 грн.

Таким чином, заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що підлягає до часткового задоволення, при цьому належить визнати протиправною і скасувати постанову серії ДПО18 № 890067 від 27.11.2018р., складену Інспектором Вараського ВП ГУ НП в Рівненській обл. Круком В.О., в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, яке полягає в керуванні транспортним засобом без полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу; при цьому слід закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП (в частині керування транспортним засобом без полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу) на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (за відсутності події і складу адміністративного правопорушення); решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської обл. від 12.03.2019р. в адміністративній справі № 556/1993/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов представника адвоката Крестинської Людмили Аполлінаріївни, діючої за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову серії ДПО18 № 890067 від 27.11.2018р., складену Інспектором Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській обл. Круком Віталієм Олександровичем, в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, яке полягає в керуванні транспортним засобом без полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП (в частині керування транспортним засобом без полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу) на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (за відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді О. І. Довга
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 31.07.2019р.