Справа № 540/1262/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1262/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

21 червня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області (далі - відповідач), у якому просила: визнати протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області Лепської А.В. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 07.06.2019 року за виконавчим провадженням № 53370979; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 07.06.2019 року за виконавчим провадженням № 53370979 (позов надійшов до суду засобами поштового зв`язку 25.06.2019 року).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що при винесенні оскаржуваної постанови посадовою особою відповідача порушено вимоги чинного законодавства України та не враховано усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення про накладення штрафу, що свідчить про протиправність дій такої особи та наявність підстав для скасування відповідного рішення.

Ухвалою від 26.06.2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк на усунення її недоліків. Позивач усунув недоліки заяви.

Ухвалою суду від 11.07.2019 року провадження у справі відкрито, згідно положень ст. ст. 263, 287 КАС України, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно змісту поданого відзиву, відповідач заперечує проти позову, просить у задоволенні позовних вимог відмовити зазначаючи, що державним виконавцем виконавчі дії проведено у чіткій відповідності до норм чинного законодавства України.

24.07.2019 року представник позивача подала до суду клопотання, в якому просить суд залучити ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Дослідивши подане клопотання суд вважає за необхідне відмовити в залученні ОСОБА_2 , оскільки спірним рішенням штрафні санкції застосовано саме до позивача, у зв`язку із чим, судове рішення по справі не може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_2

29.07.2019 року від представника позивача до суду надійшло клопотання, згідно якого останній просить суд розглядати справу за правилами загального позовного провадження та допитати у якості свідка ОСОБА_1 .

Суд зауважує на тому, що у клопотанні представником необґрунтовано в чому полягає необхідність розгляду справи у загальному провадженні, допиту свідка, та не вказано які саме обставини справи мають бути встановлені (доведені) під час допиту. Відтак, суд вважає, що подане клопотання задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.12.2015 року зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своєю донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 26.10.2016 року вищезазначене рішення змінено та викладено в такій редакції:

Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши що недільне спілкування батька з дитиною у вихідний день - неділю з 18.00 год. до 20.00 год. в присутності матері дитини за місцем реєстрації дитини або іншою адресою, обумовленою сторонами заздалегідь.

11.11.2016 року Херсонським міським судом Херсонської області видано виконавчий лист.

10.02.2017 року на примусове виконання наведеного рішення відкрито виконавче провадження № 53370979.

24.05.2019 року виконавче провадження закінчене постановою державного виконавця.

29.05.2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонській області Лепською А.В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 53370979 на підставі заяви стягувача - ОСОБА_2 про невиконання ОСОБА_1 рішення суду.

06.06.2019 року державним виконавцем направлено запит № 8464/5 до Комунального некомерційного підприємства "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Афанасія і Ольги Тропіних" Херсонської міської ради, Дитячої поліклініки № 1, згідно якого просив терміново надати інформацію щодо підтвердження факту хвороби малолітньої ОСОБА_3 з 31.05.2019 року.

Того ж дня позивачем подано до державного виконавця довідку від 05.06.2019 року, якою підтверджується хвороба дитини з 31.05.2019 - 05.06.2019р.р.

07.06.2019 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонській області за невиконання рішення суду на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 3400,00 грн.

19.06.2019 року Комунальним некомерційним підприємством "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Афанасія і Ольги Тропіних" Херсонської міської ради державному виконавцю надано відповідь на запит від 06.06.2019 року, згідно якої ОСОБА_3 зверталась за медичною допомогою до лікаря - педіатра дільничного дитячої поліклініки № 1 з 31.05.2019 року по 05.06.2019 року.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню визначає Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 р. (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з ст. 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Правила виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною передбачені статтею 64-1 Закону № 1404-VIII, за змістом якої, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем (ч. 2).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 3).

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону (ч. 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Матеріалами справи підтверджено, що посадовою особою відповідача 07.06.2019 року винесено постанову про накладення штрафу ВП 53370979 на підставі акта державного виконавця від 02.06.2019 року, яким встановлені обставини невиконання в повній мірі ОСОБА_1 вимог виконавчого документа за певний період перебування виконавчого провадження на примусовому виконанні у відповідача.

Зокрема, зазначено, що зустріч батька з дитиною не відбулась 02.06.2019 року в зв`язку з хворобою дитини.

На підтвердження даних обставин до суду надані документи:

- клопотання позивача в якому вона повідомляла про те, що запланована зустріч не відбудеться через хворобу дитини від 31.05.2019 року;

- акт державного виконавця від 02.06.2019 року;

- медична довідка від 05.06.2019 року;

- постанова державного виконавця від 07.06.2019 року;

- лист Комунального некомерційного підприємства "Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних" від 19.06.2019 року.

Суд вважає, що хвороба дитини, на яку посилається позивач, як на підставу для невиконання рішення суду, не є такою, що виключає право батька на побачення з нею, оскільки таке побачення відповідно до рішення суду може проводиться за місцем проживання дитини та можливе в інші часові проміжки та тривалістю за домовленістю сторін. Днями побачень є вихідні дні коли може і повинна бути присутня позивач.

Суд вважає, що позбавлення права батька на побачення з дитиною навіть під час хвороби дитини, на яку посилається позивач, є не тільки порушення його прав та невиконанням судового рішення без поважних причин, але є і порушенням прав дитини, оскільки вона позбавляється турботи за нею батьком.

Жодним нормативним актом не передбачено усунення батька від виховання, турботи за дитиною внаслідок її хвороби.

Суд погоджується з позивачем, що в деяких виключних випадках, за наявності медичних висновків, тяжкого захворювання та тяжкого стану дитини, можливе перенесення чи відмова у побаченні, але відсутність документів на підтвердження тяжкого захворювання дитини, її тяжкого стану, дає підстави суду прийти до висновку про зловживання з її сторони та невиконання нею рішення суду без поважних причин (надана до суду медична довідка не спростовує наведених висновків суду).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Суд зазначає, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням суду.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував. Натомість, позивач не довів протиправність дій державного виконавця щодо винесення ним оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позов таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно приписів ст. 139 КАС України судові витрати у даному випадку не відшкодовуються.

З 22 липня 2019 року по 31 липня 2019 року (включно) головуючий суддя по справі перебував на лікарняному, тому рішення ухвалене суддею датою, що вказана у вступній частині рішення.

Таким чином, керуючись статтями 2, 9, 12, 14, 139, 241 - 246, 205, 255, 287 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області (, 73003, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 42/14) про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення штрафу, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 105000000