Справа № 826/13929/17
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 липня 2019 року № 826/13929/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база»
до проГоловного управління ДФС у місті Києві визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 17.10.2017р. №, №, від 18.10.2017р. №.

Ухвалою суду від 01.11.2017р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваних рішень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі направлень від 10.08.2017р. №858/26-15-14-01-03, №859/26-15-14-03, №1830/26-15-14-06-06, №2771/26-15-14-03-05, від 11.08.2017р. №5231/26-15-14-04-06, від 21.08.2017р. №2841/26-15-14-03-03, відповідно до п.п. 75.1.2 статті 75, статті 77 ПК України та на підставі наказу №7265 від 02.08.2017р. проведено перевірку ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» за результатами якої 02.10.2017р. складено акт №417/26-15-14-01-03/31923768 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.06.2017р., валютного - за період з 01.01.2014р. по 30.06.2017р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014р. по 30.06.2017р.» (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення:

- п. 49.1, 49.2 статті 49, п. 54.3 статті 54, п.п. 134.1.1 статті 134, п.п. 138.1.1 статті 138, п. 138.2, 138.8 статті 138, п.п. 139.1.9 статті 139 ПК України, п. 2.7, 9.1, 9.2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4, п. 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну №88 від 24.05.1995р., п. 6, п.п. 9.4 п. 9, п. 10, п. 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Мінфіну від 31.12.1999р. №318, п. 5, п. 7 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Мінфіну від 29.11.1999р. №290, встановлено заниження податку на прибуток всього на суму 772 121грн., у тому числі за 2014 рік - 293 681грн., за 2015 рік - 478 440грн.;

- п. 198.5 статті 198, п. 198.3, 198.6 статті 198, п. 201.4, 201.6 статті 201 ПК України, встановлено заниження податку на додану вартість на суму 287477грн., у тому числі по періодам: квітень 2015 року - 43338грн., травень 2015 року - 6106грн., червень 2015 року - 67349грн., липень 2015 року - 43287грн., серпень 2015 року - 127397грн.; завищено залишок суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму - 93629грн., в тому числі за січень 2016 року - 11967грн., квітень 2016 року - 81662грн.

На підставі встановленого порушення відповідачем 17.10.2017р. прийняті податкові повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 772 121,00грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 73 420,00грн.; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 287 477,00грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 143 740,00грн. та № від 18.10.2017р., яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2016 року на суму 11967,00грн., квітень 2016 року - 81662,00грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2014р. між позивачем (Замовник) та ТОВ «Еколайн-СТ» (Виконавець) укладено Договір №25 про надання юридичних послуг, відповідно до якого Виконавець зобов`язується надати замовнику послуги у сфері права (юридичні послуги) господарської діяльності Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити наступні послуги: послуги, пов`язані з наданням юридичних консультацій та роз`яснень з юридичних питань - напрямку податкового та господарського права; складання процесуальних документів; правова допомога при оформленні договорів, заяв, скарг, та інших документів, які необхідні Замовнику для здійснення його господарської діяльності; представництво інтересів замовника перед державними органами; представництво та захист інтересів Замовника в судах, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги; участь в договірній та переддоговірній роботі; контроль складання кадрових документів та контроль кадрової роботи; участь у контролі за проведенням інвентаризацій; контроль якості формування господарської документації для обліку господарської діяльності; аналіз дотримання інформаційної безпеки, збереження комерційної та конфіденційної інформації; контроль управлінського діловодства та дотримання законодавства, що регулює порядок надання інформації, відповіді на звернення; контроль за забезпеченням організації безпеки збереження персональних даних.

На виконання умов вказаного Договору між сторонами складені та підписані Акти про прийняття - передачі наданих послуг від 30.04.2014р., 07.05.2014р., 12.05.2014р., 16.05.2014р., 22.05.2014р., 27.05.2014р., 29.05.2014р., 30.06.2014р., 30.07.2014р., податкові накладні: від 30.04.2014р. №782, від 07.05.2014р. №1090, від 12.05.2014р. №1091, від 16.05.2014р. №1092, від 22.05.2014р. №1093, від 27.05.2014р. №1095, від 29.05.2014р. №1094, від 30.06.2014р. №749, від 30.07.2014р. №860, від 29.08.2014р. №777; звіт про виконану роботу згідно договору про надання юридичних послуг №25 від 15.04.2014р. від 29.08.2014р.

Крім того, 30.07.2014р. між вказаними вище сторонами укладено Договір №25, відповідно до якого Замовник (Позивач) доручає, а Виконавець (ТОВ «Еколайн-СТ») бере на себе обов`язки по наданню консультацій у сфері бухгалтерського обліку та аудиту, консультувань з питань оподаткування.

На виконання умов вказаного Договору між сторонами складені та підписані Акт прийому-передачі наданих послуг від 29.08.2014р. та податкова накладна №778 від 29.08.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючий орган про порушення позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Еколайн-СТ» дійшов висновку з тих підстав, що в результаті аналізу даних наявних в інформаційно-аналітичних ресурсах ДФС було встановлено, що ТОВ «Еколайн-СТ» (перейменоване на ТОВ «Фірма Поділля-16») у перевіряємому періоді займалось діяльністю пов`язаною з придбанням товарів: кави, круасанів, манометрів, крапельниць, холодильників, кетчупу, мікросхем, прокладок двигуна, шлуночків курей, тушок курячих, мастил моторних, послуги розвантаження залізничних вагонів, білизна жіноча тощо, власних фахівців, що мали б можливість надавати юридичні та бухгалтерські послуги не мало, а юридичні та бухгалтерські послуги у СГД - постачальників не придбавало, а відповідно не могло реалізувати їх ТОВ «Дніпровська плодоовочева база», а це свідчить про відсутність реально вчинених господарських операцій, та як наслідок, юридичну дефектність відповідних первинних документів.

Також, судом встановлено, що 30.12.2012р. між позивачем (Покупець) та ТОВ «Стиль Медіа» (Продавець) укладено Договір №40 на поставку плодоовочів урожаю 2000р., відповідно до якого Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця овочі, а Покупець зобов`язується прийняти овочі і своєчасно оплатити їх вартість згідно умов даного договору за стандартну частину.

На виконання умов вказаного Договору між сторонами складені та підписані видаткові накладні: №РН-0000290 від 01.08.2014р., №РН-0000291 від 04.08.2014р., №РН-0000292 від 04.08.2014р., №РН-0000293 від 05.08.2014р., №РН-0000294 від 06.08.2014р., №РН-0000295 від 08.08.2014р., №РН-0000296 від 11.08.2014р., №РН-0000297 від 26.08.2014р., №РН-0000298 від 28.08.2014р., №РН-0000299 від 28.08.2014р., №РН-0000300 від 29.08.2014р., №РН-0000326 від 01.09.2014р., №РН-0000328 від 05.09.2014р., №РН-0000329 від 08.09.2014р., №РН-0000330 від 09.09.2014р., №РН-0000331 від 10.09.2014р., №РН-0000332 від 22.09.2014р., №РН-0000333 від 22.09.2014р., №РН-0000334 від 15.09.2014р., №РН-0000335 від 25.09.2014р., №РН-0000336 від 26.09.2014р., №РН-0000337 від 29.09.2014р., №РН-0000338 від 17.09.2014р.; податкові накладні: №299 від 28.08.2014р., №326 від 01.09.2014р., від 02.09.2014р. №327, від 29.08.2014р. №300, від 09.09.2014р. №330, від 05.09.2014р. №328, від 08.09.2014р. №329, від 22.09.2014р. №332, від 10.09.2014р. №331, від 22.09.2014р. №333, від 26.09.2014р. №336, від 29.09.2014р. №337, від 25.09.2014р. №335, від 17.09.2014р. №338.

Також, 10.01.2014р. між вказаними сторонами укладено Договір про надання послуг №9, відповідно до якого Виконавець (ТОВ «Стиль Медіа») зобов`язується відповідно до завдання Замовника (Позивач) надавати йому консультаційні та рекламні послуги, а замовник зобов`язується оплачувати надані консультаційні та рекламні послуги в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1 вказаного Договору, Виконавець зобов`язується надавати Замовникові за його окремими письмовими або усними дорученнями протягом строку дії цього Договору такі послуги: вивчення ринку овочевої продукції; вивчення попиту та пропозиції на різні види овочевої продукції; послуги вивчення кон`юнктури ринку та знаходження покупців на продукцію, що зберігається на складах ТОВ «Дніпровська плодоовочева база». Результатом повинно бути представлення договорів, підписаних покупцями продукції.

На виконання умов вказаного Договору сторонами складено та підписано акти консультаційних послуг від 05.08.2014р., від 11.08.2014р., від 15.08.2014р., від 20.08.2014р., від 22.08.2014р., від 26.08.2014р., від 29.08.2014р.; податкові накладні: від 22.08.2014р. №761, від 26.08.2014р. №762, від 29.08.2014р. №763, від 11.08.2014р. №758,від 05.08.2014р. №695, від 20.08.2014р. №760, від 15.08.2014р. №759.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючий орган про порушення позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Стиль Медіа» дійшов висновку з тих підстав, що в результаті аналізу даних наявних в інформаційно-аналітичних ресурсах ДФС було встановлено, що ТОВ «Стиль Медіа» перейменоване на ТОВ «Стаккато Плюс» у перевіряємому періоді займалось діяльністю пов`язаною з придбанням товарів: мийки кухонні, з корозійностійкої (нержавіючої) сталі, в компл. з системою зливу та кріпленням, садок, для рибної ловлі, головки змінні для гайкових ключів, фільтри паливні, для двигунів внутрішнього згоряння а/м, косметички жіночі, з текстильного матеріалу, сумки, з лицьовою поверхнею з полімерних матеріалів, гребінці для волосся, щітки для волосся, з комбінованих матеріалів, кухня, ДСП та інше, власних фахівців що мали б можливість надавати консультаційні послуги (в тому числі по вивченню кон`юнктури ринку та знаходження покупців на продукцію не мало, а вказані товари та послуги у СГД - постачальників не придбавало, а відповідно не могло реалізувати їх ТОВ «Дніпровська плодоовочева база», а це свідчить про відсутність реально вчинених господарських операцій, та як наслідок, юридичну дефектність відповідних первинних документів.

Також, судом встановлено, що 05.03.2015р. між позивачем (Замовник) та ТОВ «Арбор Союз» (Виконавець) укладено Договір №05/03-15 щодо надання послуг, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець приймає таке доручення та зобов`язується виконувати роботи у відповідності до умов цього Договору, при цьому Замовник зобов`язується такі роботи своєчасно приймати та оплачувати в строки та на умовах, визначених в цьому Договорі.

Відповідно до п. 2.1 вказаного Договору, Виконавець зобов`язується виконувати наступні роботи: монтаж внутрішніх інженерних мереж водопроводу та каналізації; монтаж зовнішніх інженерних мереж.

На виконання умов вказаного Договору складені: Довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрат) за березень 2015 року, Договірна ціна на монтаж внутрішніх інженерних мереж та гідродинамічне очищення каналізаційної мережі по вул. Каховська, 64, що здійснюється в 2015 році; Локальний кошторис №2-1-1 на Монтаж внутрішніх інженерних мереж та гідродинамічне очищення мережі каналізації ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» по вул. Каховська, 64; Акт приймання виконаних будівельних робіт Монтаж внутрішніх інженерних мереж та гідродинамічне очищення каналізаційної мережі за березень 2015 року; Акт №2-1-1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2015 року; податкові накладні: від 26.03.2015р. №9, від 26.03.2015р. №10.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючий орган про порушення позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Арбор Союз» дійшов висновку з тих підстав, що в результаті аналізу даних наявних в інформаційно-аналітичних ресурсах ДФС було встановлено, що ТОВ «Арбор Союз» у перевіряємому періоді займалось діяльністю пов`язаною з придбанням продуктів харчування: стіл Пілар, стілець, бензин, дизельне паливо, матрац, крайка, тощо, власних фахівців для виконання робіт з монтажу внутрішніх та зовнішніх інженерних мереж не мало, а вищевказані послуги у СГД - постачальників не придбавало, а відповідно не могло реалізувати їх ТОВ «Дніпровська плодоовочева база», а це свідчить про відсутність реально вчинених господарських операцій, та як наслідок, юридичну дефектність відповідних первинних документів.

Крім того, як вбачається з Акту перевірки, опитано директора ТОВ «Арбор Союз» ОСОБА_1 , який надав покази про непричетність до реєстрації, вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 11.06.2014р., яким визнано винним гр. ОСОБА_1 у вчиненні кримінального провадження.

Також, судом встановлено, що 27.04.2015р. між позивачем (Замовник) та ТОВ «Будконсалт плюс» (Підрядник) укладено Договір підряду №17, відповідно до якого Підрядник приймає на себе виконання робіт по ремонту приміщення будівлі літера «С», асфальтованого покриття та інженерних мереж за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 64, а Замовник зобов`язується прийняти роботу та оплатити її вартість у строк та на умовах, що визначаються цим договором.

На виконання умов вказаного Договору складені: Договірна ціна на ремонт приміщень будівлі літ. «С» асфальтобетонного покриття, що здійснюється в 2015 році та інженерних мереж по вул. Каховська, 64; Довідка про вартість виконаних будівельних робіт (та витрат) за червень 2015 року; Локальний кошторис №2-1-1 на ремонт роботи ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» по вул. Каховська, 64; Акти №2-1-1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015 року; податкова накладна: від 30.06.2015р. №1.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючий орган про порушення позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Будконсалт плюс» дійшов висновку з тих підстав, що опитаний директор та засновник підприємства ОСОБА_3 надав пояснення, що за винагороду зареєстрував на своє ім`я підприємство без мети ведення фінансово-господарської діяльності.

Однак, суд з висновками контролюючого органу, які викладені в Акті перевірки не погоджується, з наступних підстав.

На підтвердження реальності здійснених господарських операцій позивач надав суду копії вказаних вище договорів: від 15.04.2014р. Договір №25 про надання юридичних послуг; від 30.07.2014р. Договір №25; від 30.12.2012р. Договір №40 на поставку плодоовочів урожаю 2000р.; від 10.01.2014р. Договір про надання послуг №9; від 05.03.2015р. Договір №05/03-15 щодо надання послуг; від 27.04.2015р. Договір підряду №17, а також первинну бухгалтерську документацію, яка була складена на виконання умов вказаних вище договорів: Акти про прийняття - передачі наданих послуг від 30.04.2014р., 07.05.2014р., 12.05.2014р., 16.05.2014р., 22.05.2014р., 27.05.2014р., 29.05.2014р., 30.06.2014р., 30.07.2014р., податкові накладні: від 30.04.2014р. №782, від 07.05.2014р. №1090, від 12.05.2014р. №1091, від 16.05.2014р. №1092, від 22.05.2014р. №1093, від 27.05.2014р. №1095, від 29.05.2014р. №1094, від 30.06.2014р. №749, від 30.07.2014р. №860, від 29.08.2014р. №777; звіт про виконану роботу згідно договору про надання юридичних послуг №25 від 15.04.2014р. від 29.08.2014р.; Акт прийому-передачі наданих послуг від 29.08.2014р. та податкова накладна №778 від 29.08.2014р.; видаткові накладні: №РН-0000290 від 01.08.2014р., №РН-0000291 від 04.08.2014р., №РН-0000292 від 04.08.2014р., №РН-0000293 від 05.08.2014р., №РН-0000294 від 06.08.2014р., №РН-0000295 від 08.08.2014р., №РН-0000296 від 11.08.2014р., №РН-0000297 від 26.08.2014р., №РН-0000298 від 28.08.2014р., №РН-0000299 від 28.08.2014р., №РН-0000300 від 29.08.2014р., №РН-0000326 від 01.09.2014р., №РН-0000328 від 05.09.2014р., №РН-0000329 від 08.09.2014р., №РН-0000330 від 09.09.2014р., №РН-0000331 від 10.09.2014р., №РН-0000332 від 22.09.2014р., №РН-0000333 від 22.09.2014р., №РН-0000334 від 15.09.2014р., №РН-0000335 від 25.09.2014р., №РН-0000336 від 26.09.2014р., №РН-0000337 від 29.09.2014р., №РН-0000338 від 17.09.2014р.; податкові накладні: №299 від 28.08.2014р., №326 від 01.09.2014р., від 02.09.2014р. №327, від 29.08.2014р. №300, від 09.09.2014р. №330, від 05.09.2014р. №328, від 08.09.2014р. №329, від 22.09.2014р. №332, від 10.09.2014р. №331, від 22.09.2014р. №333, від 26.09.2014р. №336, від 29.09.2014р. №337, від 25.09.2014р. №335, від 17.09.2014р. №338; акти консультаційних послуг від 05.08.2014р., від 11.08.2014р., від 15.08.2014р., від 20.08.2014р., від 22.08.2014р., від 26.08.2014р., від 29.08.2014р.; податкові накладні: від 22.08.2014р. №761, від 26.08.2014р. №762, від 29.08.2014р. №763, від 11.08.2014р. №758,від 05.08.2014р. №695, від 20.08.2014р. №760, від 15.08.2014р. №759; Довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрат) за березень 2015 року, Договірна ціна на монтаж внутрішніх інженерних мереж та гідродинамічне очищення каналізаційної мережі по вул. Каховська, 64, що здійснюється в 2015 році; Локальний кошторис №2-1-1 на Монтаж внутрішніх інженерних мереж та гідродинамічне очищення мережі каналізації ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» по вул. Каховська, 64; Акт приймання виконаних будівельних робіт Монтаж внутрішніх інженерних мереж та гідродинамічне очищення каналізаційної мережі за березень 2015 року; Акт №2-1-1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2015 року; податкові накладні: від 26.03.2015р. №9, від 26.03.2015р. №10; Договірна ціна на ремонт приміщень будівлі літ. «С» асфальтобетонного покриття, що здійснюється в 2015 році та інженерних мереж по вул. Каховська, 64; Довідка про вартість виконаних будівельних робіт (та витрат) за червень 2015 року; Локальний кошторис №2-1-1 на ремонт роботи ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» по вул. Каховська, 64; Акти №2-1-1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015 року; податкова накладна: від 30.06.2015р. №1; копія Ліцензії від 26.08.2014р. серія АЕ №526065 на право здійснювати господарську діяльність, пов`язану із створенням об`єктів архітектури, що видана ТОВ «Будконсалт плюс» (термін дії з 01.08.2014р. по 01.08.2017р.); копії банківський виписок за 2015 рік.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, КВЕД ТОВ «Еколайн-СТ», зокрема Код КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права; Код КВЕД 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, КВЕД ТОВ «Стиль Медіа», зокрема Код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 73.11 Рекламні агентства (основний).

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи податкового органу щодо директора ТОВ «Арбор Союз» ОСОБА_1 , оскільки в період з 22.01.2015р. по 17.08.2015р. (на момент укладення Договору та складання первинної документації) директором підприємства був ОСОБА_4 , а тому вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 11.06.2014р. не є належним доказом у даній адміністративній справі.

Крім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень на підтвердження своїх тверджень не надав до суду копії вказаного вище вироку суду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п. 198.3. статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п.201.1. ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Отже, єдиним документом, який дає право платнику податків включити відповідні суми до податкового кредиту є податкова накладна.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (із змінами та доповненнями) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п. 2, ст. 3 цього ж Закону України, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (із змінами та доповненнями).

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п.138.2. ст.138 Податкового кодексу).

Для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених позивачем у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету або подання податкової звітності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку контрагентом чи неподання ним звітності (у тому числі внаслідок ухилення) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

При вирішенні даного спору суд притримується позиції, що у разі якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливої недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

При цьому, слід враховувати вимоги частини першої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Еколайн-СТ», ТОВ «Стиль Медіа», ТОВ «Арбор Союз», ТОВ «Будконсалт плюс» були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, враховуючи викладені законодавчі норми та обставини справи, суд дійшов висновку, що взаємовідносини позивача з зазначеними вище контрагентами, які на момент здійснення господарських операцій були належним чином зареєстровані як платники податку на додану вартість, оформлені договорами, які не були визнані в судовому порядку недійсними, а також підтверджені виданими контрагентами первинними документами, зокрема, податковими накладними, отже позивачем були виконані передбачені законодавством вимоги для підтвердження права на податковий кредит.

На думку суду, позивач, не може нести відповідальність ні за несплату податків контрагентами, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за умови необізнаності щодо неї.

Крім того, суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за виконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 у справі № 21-47а10 (№ в ЄДРСРУ 14222198), відповідно до якої чинне законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.09.2018р. у справі №820/903/18, останній визнає, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та формування податкового кредиту з податку на додану вартість повинні бути підтверджені належними і допустимими первинними документами, які відображають реальність спірних господарських операцій, і є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Реальність операцій з поставки товарно-матеріальних цінностей, проведення ремонтних робіт за наслідками яких сформовано витрати, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, та податковий кредит з податку на додану вартість, досліджена та підтверджена судами попередніх інстанцій на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанції) не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Відповідно до частини 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд зазначає, що посилання відповідача на зазначені вище пояснення директорів контрагентів, як на одну з підстав нереальності укладених господарських договорів між позивачем та його контрагентами, не може бути підставою для визначення позивачу податкових зобов`язань, оскільки контролюючим органом не надано до матеріалів адміністративної справи вироку по вказаним директорам.

Отже, висновки контролюючого органу щодо відсутності підстав у позивача на формування податкового кредиту по взаємовідносинам з вказаними вище контрагентами є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Щодо неподання позивачем податкової декларації з податку на прибуток за 2015 року, суд зазначає наступне.

Як пояснив представник позивача та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» протягом 2015 року здійснювались авансові внески з податку на прибуток на підставі статті 57 ПК України.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 ПК України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов`язання з цього податку, без подання податкової декларації.

Згідно з п. 137.6 статті 137 ПК України податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, зменшується на суму нарахованого за звітний період податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до статті 266 цього Кодексу щодо об`єктів нежитлової нерухомості.

На підтвердження сплати позивачем авансових внесків з податку на прибуток за 2015 рік, представник позивача надав до суду копії банківських виписок на загальну суму 140 940,00грн., а також сплату податку на нерухоме майно на суму 143 528,00грн.

Таким чином, податкова декларація з податку на прибуток за 2015 рік мала від`ємне значення (-2588,00грн.), а тому є безпідставним визначення відповідачем грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 478 440,00грн.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи, а винесені на його підставі спірні податкові повідомлення-рішення від 17.10.2017р. №, №, від 18.10.2017р. № є безпідставними та неправомірними, а тому підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база».

З урахуванням норм ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 20555,81грн. з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» (м. Київ, вул. Каховська, 64, 02002, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 17.10.2017р. №, №, від 18.10.2017р. №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» (м. Київ, вул. Каховська, 64, 02002, ) здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 20555,81грн. (двадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень, 81 копійка) з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (м. Київ, 04116, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін