Справа № 520/6353/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків
01 серпня 2019 р. № 520/6353/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1 нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди яку ОСОБА_1 отримувала під час проходження військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ) в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ) отримувала під час проходження військової служби, здійснити виплату суми перерахунку.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем при звільненні позивача з військової служби було протиправно здійснено нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, які позивач отримувала під час проходження військової служби. Позивач звернулася до відповідача із відповідною заявою щодо здійснення нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, які позивач отримувала під час проходження військової служби та здійснити виплату суми перерахунку своєчасно не виплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації. Як вказано позивачем у позові, відповідач у визначений законодавством час не здійснив позивачу новий розрахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні. З огляду на вказане позивач звернувся до суду із позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 01.07.2019 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, оскільки на теперішній час відсутні будь-які законні підстави для здійснення перерахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , оскільки нарахування та виплата одноразової грошової допомоги при звільненні здійснена у відповідності до норм законодавства. При цьому, щомісячна додаткова грошова винагорода має окремий, особливий, разовий характер та її виплата ставиться в залежність від порядку та умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів і водночас не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби. Отже, на думку відповідача позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Також, представником позивача через канцелярію суду подано відповідь на відзив із викладенням власної правової позиції.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 , проходила військову службу в Збройних силах України у військовій частині НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби позивач отримувала у складі грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією грошового атестату серії ЗУ №303902 ОСОБА_1 .

Наказом Міністерства оборони України №30-РС від 29.09.2017 р. старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-телефоніста телефонного відділення засекреченого зв`язку телеграфно-телефонного центру вузла зв`язку батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення звільнено з військової служби у запас за пунктом "а" (у зв`язку з закінченням строку контракту) частини шостої ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Вислуга років у ЗС: календарна - 18 р. 1 міс.

З матеріалів справи вбачається, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.10.2017 року №187 з 02.10.2017 року позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

З наявної в матеріалах справи копії витягу з наказу від 02.10.2017 року №187 та грошового атестату серії ЗУ №303902 вбачається, що відповідачем було виплачено одноразову грошову винагороду при звільненні у розмірі 26866,84 грн.

При цьому, як встановлено під час розгляду справи, розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні відповідачем було здійснено без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди.

Позивач, вважаючи, що відповідачем нарахування та виплата одноразової грошової допомоги при звільненні було протиправно здійснено без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, звернулася до відповідача із відповідною заявою щодо здійснення нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку позивач отримувала під час проходження військової служби та виплати позивачу своєчасно не виплаченої частини одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. На підтвердження вказаного до суду надано примірник заяви позивача датований 22.05.2019 року.

Листом від 29.05.2019 року №148/9/18/599 відповідач повідомив позивача про те, що у грудні 2017 року позивачу булла нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби згідно вимог чинного законодавства. При цьому вказано, що щомісячна додаткова грошова винагорода при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не враховується.

При цьому, позивачем в адміністративному позові вказано, що під час проходження військової служби їй була нарахована та виплачена щомісячна додаткова грошова винагорода, а отже такі суми належать до грошового забезпечення позивача та мали бути враховані відповідачем до суми її місячного грошового забезпечення для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Склад грошового забезпечення визначений положеннями ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідно до якої до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Згідно із ч.4 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та має забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до абз. 1 ч.2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно із ч.1 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як установлено пп.2 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Суд зазначає, що позивач за період проходження військової служби отримала щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% місячного грошового забезпечення, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією грошового атестату позивача.

Вище вказана обставина свідчить про нарахування та виплату позивачу під час проходження ним військової служби щомісячної додаткової грошової винагороди.

При цьому, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року №820/4686/18 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку невірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні з підстав надання пенсіонером нових документів та не виплаті пенсії ОСОБА_1 з 03 жовтня 2017 року в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015рік в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 25 квітня 2018 року № 501 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримувала за останні 24 місяці перед звільненням та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) з 03 жовтня 2017року перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) пенсію в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015рік в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 25 квітня 2018 року № 501 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримувала за останні 24 місяці перед звільненням та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням раніше виплачених сумм; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під, 2 поверх, м. Харків, ) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 по справі № 820/4686/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику апеляційної скарги.

Отже, за даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» судове рішення у справі №820/4686/18 набрало законної сили 21.09.2018 року.

Відповідно до положень ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, з урахуванням вищевикладеної норми слід дійти висновку, що обставини встановлені судовим рішенням у справі №820/4686/18 не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

Відтак, зі змісту судового рішення у справі №820/4686/18 вбачається, що за результатами розгляду справи суд з огляду на обставини сплати страхових внесків із сум нарахованих матеріальної допомоги на оздоровлення до відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди сплачені страхові внески, дійшов висновку, що вказані суми мають бути віднесені до складу грошового забезпечення позивача, з розміру якого обчислюється пенсія.

За наслідками таких висновків судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 03 жовтня 2017 року перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення з урахуванням, зокрема, щомісячної додаткової грошової винагороди, в розмірі зазначеному у довідці військової частини НОМЕР_1 від 25 квітня 2018 року № 501 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримувала за останні 24 місяці перед звільненням та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням раніше виплачених сум.

З врахуванням вищевикладеного та встановлених під час розгляду справи обставин суд зазначає, що чинним законодавством України, яке регулює соціальне та пенсійне забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, передбачено єдине поняття грошового забезпечення військовослужбовців відповідно до якого вираховуються і пенсійні виплати, і розмір одноразової грошової допомоги при звільненні.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 10.05.2019 року у справі №820/5285/17.

При цьому, посилання представника відповідача на висновки Верховного Суду України, що містяться у постановах від 4 листопада 2014 року (справа №21-473а14), 3 березня 2015 року (справа №21-32а15), 19 травня 2015 року (справа №21-466а15), а також у постановах Верховного Суду від 01.03.2018 року (№ 761/17387/17) та від 26.06.2019 року (справа №826/7920/17) не можуть бути враховані судом з огляду на відмінності спірних правовідносин у вказаних справах.

Таким чином, враховуючи норми діючого законодавства та встановлене судовим рішенням право позивача на включення щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, до складу грошового забезпечення, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1 нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди яку ОСОБА_1 отримувала під час проходження військової служби.

При цьому, на думку суду, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку ОСОБА_1 отримувала під час проходження військової служби, здійснити виплату суми перерахунку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не здійсненні ОСОБА_1 нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди яку ОСОБА_1 отримувала під час проходження військової служби.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ) в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ) отримувала під час проходження військової служби, здійснити виплату суми перерахунку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.