Справа № 2040/6999/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Бабаєв А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 р. Справа № 2040/6999/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року, повний текст складено 04.06.2019 року, по справі № 2040/6999/18

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Промтехенерго"

про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - позивач) звернулося до суду із позовом, у якому просило:

- підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків;

- зупинити видаткові операції платника податків на рахунках платника податків відкритих в банківських установах, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "НВО "Промтехенерго".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування зазначив про наявність підстав для звернення до суду з позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків відкритих в банківських установах, які обслуговують товариство.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВО "Промтехенерго" (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 30.07.2018 року наказом ГУ ДФС у Харківській області №5432 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "НВО Промтехенерго" та цього ж дня складено направлення на проведення перевірки №7406 (а.с. 15-17).

30.07.2018 року під час виходу на проведення перевірки за юридичною адресою відповідача - м. Харків, вул. Полтавський шлях, 13/ 15 був присутній директор Костиря В. В. , який відмовився від отримання наказу на перевірку, про що складено акт №5432/20-40-14-11-11 від 30.07.2018 року (а.с. 19).

31.07.2018 року також складено акт №5902/20-40-14-11-11 про неможливість вручення копії наказу та пред`явлення направлень на перевірку посадовим особам TOB "НВО Прамтехенерго", розпочати та провести документальну позапланову виїзну перевірку у зв`язку з відмовою про дотримання наказу на перевірку (а.с. 18).

01.08.2018 року позивачем складено акт про відмову у допуску до проведення позапланової виїзної перевірки № 5953/20-40-14-11-11 (а.с. 20-21).

02.08.2018 року ГУ ДФС у Харківській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна та коштів на рахунках платника податків № 32154/10/20-40-14-11-18, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна та коштів на рахунках платника податків TOB "НВО Промтехенерго", що знаходиться за адресою: 61052 Харківська обл., Жовтневий, вул. Полтавський шлях,13/15 (а.с. 12).

В обгрунтування рішення зазначено, що платник податків відмовився від проведення документальної позапланової виїзної перевірки, призначеної наказом від 30.07.2018 року № 5432, за наявності законних підстав для її проведення та від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ "Науково-виробниче об`єднання Промтехенерго" арешт накладено, додаткове підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків не є необхідним.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Підпунктом 20.1.4. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено право контролюючих органів, до яких належить заявник, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п.19-1.1.1. п.19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Статтею 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Єдиною підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки є непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням встановлених вимог.

Відповідно до п.п. 16.1.9 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Відповідно до пп.16.1.13 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків (п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено апеляційним судом, відповідачем відмовлено в допуску до перевірки ГУ ДФС у Харківській області, про що контролюючим органом складено акти відмови від допуску до перевірки.

Підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 ст. 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом є адміністративний арешт майна платника податків.

У пункті 94.2 цієї статті передбачені обставини, за наявності яких може бути застосовано адміністративний арешт майна.

Згідно з п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано у разі якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до пп. 94.5 ст. 94 П К України арешт майна може бути повним або умовним. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Згідно з п. 94.10. статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Для реалізації вказаного повноваження контролюючого органу щодо звернення до суду на предмет перевірки обґрунтованості накладеного арешту на майно протягом 96 годин з часу прийняття рішення про такий арешт ст. 183-3 КАС України передбачено право звернення до суду із відповідним поданням. Виключно у межах цього провадження суд наділений повноваженнями розглянути подання контролюючого органу у 96 годинний строк.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року по справі № 820/2522/17.

Із матеріалів справи вбачається, що 02.08.2018 року ГУ ДФС у Харківській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна та коштів на рахунках платника податків № 32154/10/20-40-14-11-18, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна та коштів на рахунках платника податків TOB "НВО Промтехенерго", що знаходиться за адресою: 61052 Харківська обл., Жовтневий, вул. Полтавський шлях,13/15 (а.с. 12).

Разом з тим, 21.08.2018 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/2455/18 адміністративний позов ГУ ДФС у Харківській області до ТОВ"Науково-виробниче об`єднання Промтехенерго" про накладення арешту на кошти задоволено. Накладено арешт на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ "Науково-виробниче об`єднання Промтехенерго", відкритих в банківських установах, згідно до банківської виписки: у ПАТ "УкрСиббанк" рахунок № НОМЕР_1 ; ПАТ "Золоті Ворота" рахунок № НОМЕР_2 ; ПАТ "УкрСиббанк" рахунок № НОМЕР_3 ; ПАТ "УкрСиббанк" рахунок № НОМЕР_4 ; ПАТ "УкрСиббанк" рахунок № НОМЕР_5 ; ПАТ "УкрСиббанк" рахунок НОМЕР_7; Казначейство України (ел. адм. податок) № НОМЕР_6 .

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 року апеляційну скаргу ТОВ "Науково-виробниче об`єднання "Промтехенерго" задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року по справі № 820/2455/18 скасовано.

Постановою Верховного Суду від 12.02.2019 року касаційну скаргу ГУ ДФС у Харківській області задоволено. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 року скасовано, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 року залишено в силі.

Колегія суддів зазначає, що арешт коштів на рахунках та зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків є тотожними поняттями для цілей регулювання податкових правовідносин. Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року по справі № 820/2522/17.

За таких обставин судом першої інстанції вірно зазначено, що на час розгляду даної справи по суті, рішенням суду вже накладено арешт на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ "Науково-виробниче об`єднання Промтехенерго", відкритих у вищезазначених банківських установах, у зв`язку з чим є безпідставним додаткове підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків відкритих в банківських установах, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "НВО "Промтехенерго".

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив докази по справі, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 по справі № 2040/6999/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов