Справа № 370/2237/16-а
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 370/2237/16-а Суддя (судді) першої інстанції: Мазка Н.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Карпушової О.В., Мельничука В.П.

за участю секретаря Такаджі Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного малого підприємства "ІСКРА", в особі директора (власника) підприємства Кожари Бориса Дмитровича

на рішення Макарівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року

у справі №370/2237/16 (розглянутої у порядку загального позовного провадження)

за позовом директора приватного малого підприємства "ІСКРА" ОСОБА_1

до відповідача Макарівської селищної ради Київської області

про визнання незаконним та скасування рішення

В С Т А Н О В И Л А :

Директор приватного малого підприємства «Іскра» ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Макарівської селищної ради Київської області у якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення 8 сесії 7 скликання Макарівської селищної ради Київської області №149-08-VII від 26.05.2016 «Про відмову у передачі в користування земельної ділянки в умовах оренди» промислового призначення реєстрі за № 4249, призначену для ведення господарської (підприємницької)діяльності та обслуговування наявних на ній об`єктів нерухомого майна виробничого призначення.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що рішення Макарівської селищної ради від 26.05.2016 року за №149-08-VII прийняте відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства України, яке регулює питання передання земельної ділянки у строкове орендне користування, цільового призначення земель, основ містобудування та містобудівної діяльності, прийняте з допущеним порушенням механізму та процедури розгляду та прийняття сесією селищної ради рішення, оскільки одночасно цим рішенням порушено охоронюваний законом особистий немайновий інтерес позивача.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги та просили скасувати рішення суду першої інстанції та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2016 директор ПМП «Іскра» ОСОБА_1 звернувся до Макарівської селищної ради із заявою про передачу у строкове користування земельної ділянки, відповідно якої просив, дослівно «територіальну громаду Макарівської селищної ради вирішити питання про передачу ПМП «Іскра» в його, директора підприємства, ОСОБА_1 особі, залишеної без використання у виробничій діяльності ВАТ «Макарівська сільгоспхімія» (безгосподарної) з 2002 року (упродовж 14 років) земельної ділянки площею 0.43 га, призначеної для обслуговування орендованого ПМП «Іскра» приміщенням модуля металевого з залізобетонними стінами, літ. «В», площею 811.5 кв м, завершеного будівництвом, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під зазначені потреби виробничого (комерційного) призначення, про що укласти відповідний договір.

Рішенням Макарівської селищної ради від 26.05.2016 року, №149-08-VІІ «Про відмову у передачі в користування земельної ділянки на умовах оренди», вирішено відмовити ПМП «Іскра» в передачі в тимчасове користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.43 га, розміщеної в АДРЕСА_1 .

Вважаючи вказане рішення таким, що суперечить нормам законодавства, та яке порушує права позивача, звернувся з відповідним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при зверненні до селищної ради із заявою від 16.05.2016 був порушений порядок, встановлений вимогами ст.123 Земельного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» селищні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні ромади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, значені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно з пунктом 3 розділу II «Перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з дня набрання чинності цим Законом (01.01.2013) землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах «а» і «б» пункту 4 цього розділу.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Тобто, розпорядження землями, які перебувають у комунальній власності, належить до виключної компетенції органів місцевого самоврядування шляхом прийняття відповідних рішень.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначено статтею 123 Земельного кодексу України.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки К&м, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до частини другої статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно з частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Таким чином, з викладеного вище випливає, що передумовою прийняття селищною радою рішення про передачу в тимчасове користування на умовах оренди земельної ділянки комунальної власності, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, є: отримання особою, зацікавленою в одержанні у користування земельної ділянки, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо її відведення у порядку, визначеному частиною другою статті 123 Земельного кодексу України; виготовлення відповідного проекту землеустрою та погодження його у порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України (частина четверта статті 123 ЗК України); подання особою, зацікавленою в одержанні у користування земельної ділянки, погодженого проекту землеустрою щодо її відведення на затвердження до селищної ради (частини 6 та 10 статті 123 ЗК України).

Однак, з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку визначеному статтею 123 Земельного кодексу України позивач до Макарівської селищної ради Київської області не звертався.

Колегія суддів зазначає, що правомірність прийнятого рішення також свідчить, зокрема відповідь № 62 від 21.01.2016 Макарівської селищної ради Київської області, за адресою: Київська область, Макарівський район, село Калинівка, вул. Київська, 109, розташований майновий комплект, який зареєстрований за відкритим акціонерним товариством «Макарівська сільгоспхімія». Стосовно вирішення питання на черговій сесії Макарівської селищної ради питання про вилучення у ВАТ «Макарівська сільгоспхімія» земельної ділянки, то позивачу було повідомлено, що у селищної ради відсутня інформація про передачу вищевказаної земельної ділянки у власність чи користування. Для вирішення питання щодо передачі в користування земельної ділянки на умовах оренди ПМП «Іскра», рекомендовано директорові ПМП «Іскра» звернутися до Макарівської селищної ради з відповідним клопотанням та додатками до нього (а.с. 97).

Крім того, листом № 1013-99.4-9/2-16 від 11.01.2016 Управління Держгеокадастру у Макарівському районі, повідомлено, що у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, відомості про реєстрацію та видачу державного акта на ВАТ «Макарівська сільгоспхімія» та ТОВ «Бокар-Інвест», відсутні (а.с.98).

Згідно з листом № 19 від 15.01.2016, наданим Північним бюро технічної інвентаризації, відповідно до архівних даних БТІ, станом на грудень 2012 року, право власності на об`єкт нерухомого майна:

-майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за відкритим акціонерним товариством «Макарівська сільгоспхімія» на наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 22.10.1999, № 5-25-7/18;

-столярний цех, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «Алпо» на підставі свідоцтва про право власності (а.с.99).

До матеріалів справи також додано:

-статут приватного малого підприємства «Іскра» (а.с.48-53).

-свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Приватного малого підприємства «Іскра» серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 (а.с.54).

-технічний паспорт на металевий модуль, виданий СПД ОСОБА_2 (58-64).

-звіт про незалежну оцінку металевого модуля ПМП «Іскра», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виданий СПД ОСОБА_2 (а.с. 65-80).

-витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Алпо» (а.с.81-83).

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Бокар Інвест» (а.с.84-85).

-рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 707 від 16.04.2013 «Щодо зупинення внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних пекарів та до системи депозитарного обліку цінних паперів, випущених Відкритим акціонерним товариством «Макарівська сільгоспхімія» (а.с.86).

-розпорядження Кабінету міністрів України від 03.08.2005 № 318-р «Про затвердження переліків відкритих акціонерних товариств, пакети акцій яких підлягають продажу, і державних підприємств, які підлягають підготовці до продажу та приватизації у 2005-2006 роках» (а.с.87).

-наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області № 5-257/18 від 1999 року (повної дати прийняття з наданої копії не вбачається можливим встановити) «Про перетворення Макарівського районного державного підприємства по агрохімічному обслуговуванню «Сільгоспхімія» у відкрите акціонерне товариство» (а.с.88).

-акт прийому-передачі приватизованого майна ВАТ «Макарівська сільгоспхімія» від 22.04.2002 року, зміст якого з наданої копії неможливо дослідити (а.с.89).

-реєстраційне посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам від 27.04.2002 року (а.с.90)

-перелік нерухомого майна, що передається у власність відкритому акціонерному товариству «Макарівська сільгоспхімія», зміст якого з наданої копії неможливо дослідити (а.с.91).

-витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ВАТ «Макарівська сільгоспхімія» (а.с.92-94).

-рішення Макарівської селищної ради №010-02-VІ від 02.12.2010 «Про обрання постійних комісій Макарівської селищної ради» (а.с.100-101).

-рішення Макарівської селищної ради № 002-02-VІ від 02.12.2010 «Про затвердження регламенту Макарівської селищної ради шостого скликання» (а.с.102-111).

-рішення Макарівської селищної ради № 791-57-VІ від 18.06.2015 «Про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік» (а.с.112-113).

-ухвала Київського окружного адміністративного суду від 23.09.2016 по справі №810/3021/16 про повернення позовної заяви Приватного малого підприємства «Іскра» до Макарівської селищної ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення (а.с.115).

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 106814889 від 08.12.2017, на майно ВАТ «Макарівська сільгоспхімія» накладено арешт, щодо суб`єкта № 106738387 від 08.12.2017, частина цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності приватному підприємству «Тріада», щодо суб`єкта № 106740448 від 08.12.2017, столярний цех, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві колективної власності ТОВ «Алпо».

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів зазначає, що спірна земельна ділянка не є вільною, на ній розташовані об`єкти нерухомого майна, які належать на праві власності іншим юридичним особам, таким чином у позивача відсутнє права на оренду вказаної земельної ділянки.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту заяви директора приватного малого підприємства «Іскра» ОСОБА_1 вбачається, що останній звернувся з заявою про «...передачу у строкове користування земельної ділянки площею 0,43 га виробничого призначення, належної до комунальної власності, призначеної для обслуговування орендованого ПМП «Іскра» виробничого приміщення (цеху), розташованого по АДРЕСА_1 , яка є безгосподарною і не використовується орендодавцем - ВАТ «Макарівська сільгоспхімія» у господарській діяльності з 2002 року» від 16.05.2016 та доданих до неї документів, отже заявником не було дотримано перерахованих вище вимог земельного законодавства, як наслідок така заява не підлягає задоволенню.

Відтак, рішення Макарівської селищної ради від 26.05.2016 № 149-08-УІІ «Про відмову у передачі в користування земельної ділянки на умовах оренди», яким було відмовлено ПМП «Іскра» у передачі в тимчасове користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0,43 га, розміщеної в АДРЕСА_1 , є правомірним та прийнятим у відповідності до вимог законодавства, а тому відсутні підстави для визнання його незаконним та скасування.

Отже, виходячи з аналізу наведених вище обставин у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов обґрунтованих висновків, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем при зверненні до селищної ради із заявою від 16.05.2016 було порушений порядок, встановлений вимогами ст.123 Земельного кодексу України.

Колегія суддів інші доводи апеляційної скарги не бере до уваги, з огляду на те, що судом першої інстанції вже була надана оцінна вказаним доводам, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому не дивлячись, що апелянт посилається на винесення рішення суду першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, однак апеляційна скарга, не містить зазначення порушення яких саме норм КАС України допущено порушення судом першої інстанції, а колегією суддів в свою чергу не встановлено обставин, передбачених статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду першої інстанції може бути скасовано.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного малого підприємства "ІСКРА", в особі директора (власника) підприємства Кожари Бориса Дмитровича - залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 03 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: О.В. Карпушова

В.П. Мельничук

Повний текст постанови виготовлено 31 липня 2019 року.