Справа № 120/1783/19-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 липня 2019 р. Справа № 120/1783/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини Бондівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Краєвської І.В.

представників позивача: Левицької-Корчун В.І., Люлькіс І.М.

представників відповідача: Кухрівського О.В., Тимкова М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Транссигнал ОЛК" до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Транссигнал ОЛК» (далі - ТОВ «Транссигнал ОЛК») до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправним та скасування наказу №2441 від 10.05.2019 року про проведення документальної невиїзної перевірки.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що ТОВ "Транссигнал ОЛК" отримано повідомлення від 10.05.2019 року про те, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України ГУ ДФС у Вінницькій області було видано наказ №2441 від 10.05.2019 року, згідно якого ГУ ДФС у Вінницькій області буде проводитися документальна невиїзна перевірка дотримання законодавства України з питань державної митної справи за митною декларацією від 13.07.2017 року № UA401010/2017/024164.

Вважаючи даний наказ протиправним, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення виявлених у ній недоліків.

18.06.2019 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками, якою недоліки позовної заяви були усунені в повному обсязі.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.06.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд адміністративної справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Крім того, даною ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України та 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку ст. 164 КАС України, а позивачу - 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України.

У встановлений судом строк, до відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції вказує, що підстави і порядок призначення документальної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, в тому числі щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, передбачено Митним кодексом України. Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 345 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних невиїзних перевірок та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування. Крім того, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювались за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності-резидентів України.

Відповідач зазначає, що підставою для проведення невиїзної перевірки позивача став лист уповноваженого органу Німеччини щодо не підтвердження походження товару позивача. Відтак контролюючим органом на підставі п. 2 ч. 2 ст. 351 МК України прийнято наказ про проведення документальної невиїзної перевірки позивача з питань державної митної справи.

15.07.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просить відхилити заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, вказавши при цьому, що відповідач не має права проводити перевірку з підстав, визначених у п. 2 ч. 2 ст. 351 МК України, оскільки відсутній склад порушення митних правил.

В судовому засіданні представники позивача повністю підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві та відповіді на відзив. Просили суд скасувати наказ ГУ ДФС у Вінницькій області №2441 від 10.05.2019 року про проведення перевірки ТОВ «Транссигнал ОЛК».

Представники відповідача в судовому засіданні позов заперечили. Вважають оскаржуваний наказ правовірним і таким, що був прийнятий за наявності законних підстав для проведення перевірки позивача з питань державної митної справи. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представників сторін, судом встановлено наступне.

Вінницька митниця ДФС листом від 07.09.2018 рок № 5520/8/02-80-19-02 повідомила Головне управління ДФС у Вінницькій області, що суб`єкт зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Транссигнал ОЛК» в зоні діяльності Вінницької митниці здійснив митне оформлення товару за митною декларацією від 13.07.2017 року № UA401010/, товар «Автомобіль вантажний: торговельна марка «FORD», модель TRANSIT, тип двигуна: дизель, календарний рік виготовлення 2013, модельний рік виготовлення 2013, потужність 92 кВт, робочий об`єм циліндрів двигуна 2198 см3, № кузова НОМЕР_1 , вантажопідйомність 1,227 т, маса у разі максимального завантаження 3,500 т, бувший у використанні, дата першої реєстрації 28.06.2013 року, номер двигуна: не встановлено, згідно свідоцтва про реєстрацію загальна кількість місць включаючи водія: 2, колір: білий, тип кузова: суцільнометалевий фургон, салон водія відокремлене від вантажного відсіку перегородкою, в вантажному відсіку відсутні ознаки комфорту, сидіння та місця їх кріплення, колісна формула: 4х2, категорія N1, автомобіль виготовлено не на базі кузова легкового автомобіля, призначення: для використання на дорогах загального користування, фірма виробник FORD, країна виробництва DE»;

Вказаний товар оформлений із застосуванням преференційного режиму в рамках протоколу 1 «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Угоди про асоціацію між Україною з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 року № 1678- VII (надалі - Протокол 1 Угоди).

Для підтвердження преференційного походження товарів товариством «Транссигнал ОЛК» було надано декларацію інвойс, складену експортером партії товару, що не перевищує 6000 євро, а саме від 23.06.2017 року за № 2017-196 (відправник Firma WORA Inh W. Belz, Німеччина).

Згідно з п. 3 ст. 22 Протоколу 1 Угоди передбачено, що експортер, який склав декларацію інвойс, повинен бути готовий у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту надати всі належні документи на підтвердження статусу походження товарів.

Листом уповноваженого органу Німеччини від 25.07.2018 року № Z 4215 B-NPE043/18-B120002 повідомлено, що преференційне походження товару позивача відповідно до Протоколу 1 Угоди не підтверджено.

На письмовий запит ДФС України, Головним митним управлінням Ульм надано відповідь, що міститься у матеріалах справи (з офіційним перекладом) від 25.07.2018 року № Z 4215 B-NPE043/18-B120002, в якому зазначено, що перевірка виявила, що товар, зазначений у наданому преференційному документі не є товаром походження, який визначений у протоколі № 1 з Угодою про асоціацію між Європейським Союзом та Україною.

На підставі вище зазначеного, 10.05.2019 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області прийнято наказ № 2441 про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «Транссигнал ОЛК» вимог законодавства України з питань державної митної справи за митною декларацією від 13.07.2017 року № UA401010/2017/024164. Наказ видано з підстав, визначених у п. 2 ч. 2 ст. 351 МК України. Строк проведення перевірки з 17.05.2019 року по 24.05.2019 рік.

Не погоджуючись з вказаним наказом та вважаючи його незаконним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 7 ст. 336 МК України митний контроль здійснюється посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року № 236 затверджено Положення про Державну фіскальну службу України (далі - Положення № 236), у пункті 1 якого визначено, що Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно з приписами п.п.16, 88 п.4 Положення № 236, ДФС відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості товарів відповідно до закону, а також за правильністю визначення країни походження та класифікації згiдно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) товарів, що переміщуються через митний кордон України;

- проводить відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку), у тому числі після проведення митного контролю та митного оформлення.

ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів (п.7 Положення № 236).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо: правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

В розумінні положень ст. 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств (п. 1 ч. 2 ст. 351 МК України).

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності-резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів.

Методичними рекомендаціями щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, затвердженими Наказом ДФС від 12.10.2016 року № 856, зокрема п.п. 2.4.1 встановлено, що рішення про проведення документальної перевірки відповідно до ч. 1 ст. 346, ч. 3 ст. 351 Митного кодексу оформлюється наказом: ДФС - для проведення документальних перевірок платників податків посадовими особами відповідного структурного підрозділу ДФС із залученням (або без залучення) посадових осіб територіальних органів ДФС (у тому числі митниць ДФС), ОВПП, експертів СЛЕД ДФС; ТУ ДФС в областях, м. Києві - для проведення документальних перевірок платників податків із залученням посадових осіб відповідного територіального органу ДФС, інших територіальних органів ДФС (у тому числі митниць ДФС), експертів СЛЕД ДФС, посадових осіб відповідного структурного підрозділу ДФС; ОВПП - для проведення документальних перевірок платників податків із залученням посадових осіб ОВПП (його відокремлених підрозділів), посадових осіб інших територіальних органів ДФС (у тому числі митниць ДФС), експертів СЛЕД ДФС, посадових осіб відповідного структурного підрозділу ДФС.

Підпунктом 2.4.2 пункту 2.4 Наказу №856 встановлено, що у наказі про проведення документальної перевірки зазначається: номер, дата наказу, найменування органу ДФС, який буде здійснювати (очолювати) перевірку, основні реквізити та місцезнаходження платника податків, перевірка якого проводиться, мета, вид перевірки, підстави для проведення перевірки, дати початку та закінчення перевірки, період, за який проводитиметься перевірка тощо.

Зі змісту наказу Головного управління ДФС у Вінницькій області № 2441 від 10.05.2019 року встановлено наявність підстав для проведення документальної перевірки з посиланням на п.2 ч.2 ст.351 Митного кодексу України, а саме: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності-резидентів України.

Так, листом уповноваженого органу Німеччини від 25.07.2018 року № Z 4215 B-NPE043/18-B120002 повідомлено, що преференційне походження товару позивача відповідно до Протоколу 1 Угоди не підтверджено.

На письмовий запит ДФС України надано відповідь, що міститься у матеріалах справи (з офіційним перекладом) від 25.07.2018 року № Z 4215 B-NPE043/18-B120002, в якому зазначено, що перевіркою виявила, що товар, зазначений у наданому преференційному документі не є товаром походження, який визначений у протоколі № 1 з Угодою про асоціацію між Європейським Союзом та Україною.

З метою встановлення всіх обставин, контролюючим органом було призначено перевірку, предметом проведення якої стала повнота нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні транспортного засобу за митною декларацією від 13.07.2017 року № UA401010/2017/024164.

Аналіз норм чинного законодавства та матеріалів справи дозволяє зробити висновок, що оскаржуваний наказ відповідача за формою відповідає нормам чинного законодавства та містить всю необхідну інформацію.

Згідно з ч. 4 ст. 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки. Присутність уповноважених посадових осіб підприємства або громадянина, що перевіряється, під час проведення невиїзної документальної перевірки не обов`язкова.

Отже, законом передбачено лише надіслання або вручення підприємству повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки з питань державної митної справи. Водночас не встановлено обов`язку контролюючого органу попередньо надсилати платнику податків письмовий запит про надання пояснень та їх документального підтвердження, відповідь на який платник повинен надати протягом 15 робочих днів з дня отримання такого запиту.

Судом встановлено, що оскаржуваний наказ № 2441 від 10.05.2019 року про проведення перевірки ТОВ «Транссигнал ОЛК» прийнятий з підстав, передбачених у п. 2 ч. ст. 351 МК України. Про проведення перевірки позивача повідомлено шляхом надсилання письмового повідомлення за № 1509 від 10.05.2019 року із зазначенням предмета та підстав перевірки, дати та місця її проведення. Таке повідомлення разом з копією вищезазначеного наказу отримано позивачем 13.05.2019, тобто до початку проведення перевірки, що свідчить про виконання відповідачем вимог ч. 4 ст. 351 МК України.

Отже, наданими суду доказами відповідач, як суб`єкт владних повноважень, підтвердив наявність підстав для проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Транссигнал ОЛК» з питань державної митної справи.

Доводи позивача щодо незаконності такої перевірки під час розгляду справи не підтвердились. Водночас решта доводів позивача стосуються відсутності у діях товариства складу порушення митних правил при здійсненні процедури розмитнення товарів, що однак виходить за межі предмету спору у цій справі.

Враховуючи наведене суд доходить висновку, що наказ за № 2441 від 10.05.2019 року про проведення документальної невиїзної перевірки позивача з питань державної митної справи прийнятий відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України. Достатніх правових підстав для визнання цього рішення протиправним судом не встановлено. Відтак у задоволенні позову належить відмовити повністю.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України витрати позивача зі сплати судового збору не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транссигнал ОЛК" (вул. Ботанічна, 17, м. Вінниця, Вінницька область, 21008, )

Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21027, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 30.07.2019 року.

Суддя Мультян Марина Бондівна