Справа № 480/4035/18
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 р. м. ХарківСправа № 480/4035/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Сіренко О.І. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

головного спеціаліста Марченка О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватної фірми "СДК" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.03.2019, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук (повний текст складено 25.03.19) по справі № 480/4035/18

за позовом Головного управління ДФС у Сумській області

до Приватної фірми "СДК"

про зупинення видаткових операцій, заборону відчуження майна та зобов`язання вчинити дії

та за зустрічним позовом Приватної фірми "СДК"

до Головного управління ДФС у Сумській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Сумській області (далі - позивач, ГУ ДФС у Сумський області) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватної фірми "СДК" (далі - відповідач, ПФ «СДК») про зупинення видаткових операцій на рахунку платника податків Приватної фірми «СДК»; заборонення Приватній фірмі «СДК» відчужувати належне їй майно до дня складання акту опису майна у податкову заставу податковим керуючим; зобовя`зання Приватної фірми «СДК» допустити податкового керуючого для здійснення опису майна у податкову заставу та надання необхідної документації по описаним об`єктам.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується заборгованість у сумі 385784,90 грн., яка складається з штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів, у розмірі 385784,90 грн.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що податкову заборгованість по податку по рентній платі за спецвикористання води (крім рентної плати за спецвикористання води водних об`єктів місцевого значення) у розмірі 1,11 грн., по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості, у розмірі 179,22 грн.; по податку з орендної плати з юридичних осіб у сумі 18374,60 грн., в тому числі: основний платіж - 18018,92 грн.; штрафна санкція 355,68 грн.; пеня - 0,00 грн., відповідачем визнано та сплачено. Щодо податкового повідомлення - рішення від 26.06.2018 №, то відповідач вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, відповідач подав зустрічну позовну заяву, в якій просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.06.2018 №, оскільки воно є не відповідає вимогам діючого законодавства на ча спірних правовідносин сторін та фактичним обставинам справи.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 в задоволенні зустрічного позову Приватної фірми "СДК" було відмовлено, а позовні вимоги ГУ ДФС у Сумській області про зупинення видаткових операцій, заборону відчуження майна та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Зупинено видаткові операції на рахунку платника податків Приватної фірми «СДК», якій заборонено відчужувати належне їй майно до дня складання акту опису майна у податкову заставу податковим керуючим; зобов`язано Приватну фірму «СДК» допустити податкового керуючого для здійснення опису майна у податкову заставу та надати необхідну документацію по описаним об`єктам.

Приватна фірма «СДК», не погодившись з таким судовим рішенням, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову Головного управління ДФС у Сумський області до Приватної фірми «СДК» про зупинення видаткових операцій, заборону відчуження майна та зобов`язання вчинити дії, задовольнивши зустрічну позовну заяву Приватної фірми «СДК» до Головного управління ДФС у Сумський області про скасування податкового повідомлення рішення № від 26.06.2018.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Приватна фірма «СДК» наголошує на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права щодо з`ясування всіх обставин у справі та перевірки їх доказами. Відповідач не погоджується з висновками ГУ ДФС у Сумській області щодо не оприбуткування готівки, зважаючи на їх незрозумілість щодо періодів, за які саме було встановлено порушення в частині не оприбуткування готівки. На думку відповідача, відповідно до акту перевірки, не оприбуткування у касі готівки на загальну суму 49214,14 грн. за період з 01.04.2017 по 04.01.2018 входить порушення в частині не оприбуткування готівки на загальну суму 2012,00 грн.

Крім того, ПФ «СДК» вважає, що неповне чи несвоєчасне вчинення записів у касовій книзі, за наявності повної інформації щодо сформованих в електронній формі таким реєстратором та поданих по бездротових каналах зв`язку до сервера обробки інформації електронних копій розрахункових документів і зібраних Системою зберігання і збору даних РРО для внесення даних РРО у бази даних Системи обліку даних РРО, не становить складу правопорушення, оскільки відсутній відповідний протиправний намір приховати отриману готівку та відсутні нанесення будь-якої матеріальної шкоди державному бюджету України. Наголошує на наявності обставин здвоєння сум, нібито вже встановленого порушення, а також на безпідставності висновків щодо завищення ліміту готівки в касі підприємства.

Звертає увагу суду на формальному підході суду першої інстанції при розгляді справи, оскільки не було враховано фактичні обставини належного здійснення готівкових розрахунків та касової дисципліни. Зокрема, вказує на наявність наказів по підприємству про встановлення ліміту залишку готівки № 1 від 01.11.2011 та № 1 від 01.09.2015, що свідчить про помилковість записів директора від 18.05.2018 про відсутність встановлення ліміту каси у період з 14.05.2015 по 04.01.2018 . Звертає увагу, що здійснений податковим органом у акті перевірці розрахунок понадлімітного залишку готівки в касі не містить ще одного важливого показника як видача готівки з каси, який відсутній у таблиці № 2 до акту перевірки, що впливає на правильність результатів розрахунків.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги відповідач наголошує на формальному підході до розгляду справи суду першої інстанції та зазначає, що Указом Президента України від 20.06.2019 №418/2019 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України (пункти 24, 37, 48, 56, 57 та 61) визнано таким, що втратив чинність Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95. Зазначена обставина, на думку заявника апеляційної скарги, свідчить про неможливість підтвердження правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому посилається на норми п. 4.1 ст. 4 та п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, повторивши доводи, викладені в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях до неї.

ГУ ДФС у Сумській області надало відзив на апеляційну скаргу ПФ «СДК», в якому просить залишити апеляційну скаргу ПФ «СДК» без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду - без змін. Зазначає, що оскільки записи в КОРО були зроблені не в день отримання коштів, а в день отримання зареєстрованої в ДПІ у м. Сумах КОРО, такі обставини слід вважати порушенням порядку оприбуткування обігу готівки. У підтвердження такої позиції ГУ ДФС у Сумській області посилається на висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 30.01.2018 по справі К/9901/5591/17. Крім того, ГУ ДФС у Сумській області наголошує на відсутності записів щодо обліку загальної суми розрахунків у розділі 2 КОРО, що слід вважати формою не оприбуткування готівки платником податку, у підтвердження такої правової позиції позивач посилається на постанову Верховного Суду від 23.01.2018 по справі № К/9901/501/18. Крім того ГУ ДФС у Сумській області у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про порушення відповідачем п.2.6 Положення № 637, оскільки готівка, яка надходила до каси у період з 01.04.2017 по 04.01.2018 та у період з 05.01.2018 по 17.05.2018 не оприбутковувалась до касової книги підприємства в день одержання готівки у її повній сумі. Щодо оскаржуваного в апеляційній скарзі питання стосовно ліміту залишку готівки, то ГУ ДФС у Сумський області, на підтвердження своєї позиції, посилається на Положення № 637, де визначено, що якщо підприємством ліміти каси не встановлено, то ліміт такої каси вважається нульовим.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи відзиву на апеляційну скаргу, вимоги якої вважає необгрунтованими, а тому просить залишити без змін оскаржене судове рішення.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, доповнення до апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В ході судового розгляду було встановлено, що у період з 14.05.2018 по 18.05.2018 ГУ ДФС у Сумській області було проведено фактичну перевірку ПФ «СДК» щодо здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, за результатами якої було складено Акт №0160/18/19/РРО/13999620 від 18.05.2018, на підставі якого було прийнято податкове повідомлення-рішення за № від 26.06.2018, відповідно до якого до ПФ «СДК» були застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 385784,90 грн.

ГУ ДФС у Сумській області було складено та надіслано на адресу ПФ «СДК» податкову вимогу №11113-17 від 29.08.2018 (а.с. 40) та прийнято рішення № 58 від 29.08.2018 про опис майна ПФ СДК у податкову заставу (а.с. 41).

В подальшому ГУ ДФС у Сумській області на адресу платника податків був надісланий лист від 03.09.2018 за №15581/10/18-28-17-02-22 про надання переліку активів, який 10.09.2018 був отриманий особисто директором ПФ «СДК» - ОСОБА_1 . Разом з тим, відповідачем не було забезпечено доступу до проведення заходів щодо опису майна податковим керуючим, на підставі чого, податковим керуючим був складений акт №1 від 10.09.2018 про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу за наявності підстав, передбачених законодавством, необхідних для такого опису.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позову контролюючого органу та відмову у задоволенні позову зустрічного, виходив з правомірності прийнятого ГУ ДФС у Сумській області податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2018, нараховані штрафні санкції за яким зумовили виникнення податкового боргу та необхідність здійснення заходів податковим керуючим на його погашення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, зважаючи на вимоги діючого законодавства на час спірних правовідносин сторін та фактичні обставини справи.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначає Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (далі - Положення № 637).

Пунктом 2.2 Розділу 2 вказаного Положення № 637 встановлено, що підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

За визначенням пункту 1.2 Положення№ 637 оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Пунктом 2.6 Положення № 637 передбачено, що уся готівка, яка надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Згідно з абзацом третім пункту 2.6 вказаного Положення у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій (даних розрахункової книги).

Використання книги обліку розрахункових операцій, зареєстрованої на реєстратор розрахункових операцій, передбачає, у тому числі, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», пункту 1.2 Положення 637 книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Враховуючи викладене, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстраторів розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність у вигляді штрафу в п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми (абзац третій ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (далі - Указ №436/95).

Наведена позиція Другого апеляційного адміністративного суду узгоджується зокрема з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16.10.2018 у справі №819/982/13-а, від 31.10.2018 у справі №820/4908/16, від 26.12.2018 у справі №2а-15085/10/0470.

В ході судового розгляду було встановлено, що в період з 01.12.2017 по 14.12.2017 включно, сума розрахунків, проведена через належним чином зареєстрований реєстратор розрахункових операцій (далі за текстом - РРО) типу МІNI-Т400МЕ, фіскальний номер (далі за текстом - ФН) , заводський номер ПБ, склала 1660,00 грн., проте відображені у книзі обліку розрахункових операцій (далі за текстом - КОРО), яка зареєстрована в ДПІ у м. Сумах лише 15.12.2017.

Також встановлено, що в період з 23.09.2017 по 25.09.2017 включно, сума готівкових розрахунків, проведена через той же РРО типу МІNI- Т400МЕ, ФН , заводський номер ПБ , склала 352 грн., проте не було здійснено облік зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій №р/8 на підставі фіскальних звітних чеків РРО №1574 - 1576 в день отримання готівкових коштів. Зазначена сума готівкових розрахунків була обчислена за даними загальних сум із фіскальної памяті РРО та на підставі копій розрахункових документів (касових чеків) і фіскальних звітних чеків (Z-звітів) послідовно сформованих реєстратором розрахункових операцій.

Згідно правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №2а/0370/889/11, проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО здійснення обліку готівкових коштів у книзі, яка не прошнурована і належним чином не зареєстрована в органах державної податкової служби України, тобто, не є КОРО в розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР та Положення про ведення касових операцій, не свідчить про дотримання норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, а тому є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених Указом №436/95.

Відповідно до ст. 1 Указу № 436/95, разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Оскільки записи в КОРО по «Z -звітам» з №1643 по №1656 за період з 01.12.2017 по 14.12.2017, №1574 - 1576 за період з 23.09.2017 по 25.09.2017 були зроблені не в день отримання коштів, а в день отримання зареєстрованої в ДПІ у м. Сумах КОРО - 15.12.2017, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для застосування штрафних санкцій в розмірі 10060 грн. ((1660 + 352) х 5).

Також, в ході судового розгляду було встановлено, що за період з 01.04.2017 по 04.01.2018 сума готівкової виручки, що надійшла до каси (із застосуванням РРО) за реалізовані товари склала 49214,14 грн. В той же час, сума готівки, що внесена до РРО (операція службового внесення) становить 0,00 грн. Сума готівки, що видана (операція службового вилучення) становить 49214,14 грн. До касової книги ПФ «СДК» за період з 01.04.2017 по 04.01.2018 оприбутковано готівки на підставі прибуткових касових ордерів в сумі 0,00 грн.

Крім цього, у період з 05.01.2018 по 17.05.2018 сума готівкової виручки, що надійшла до каси (із застосуванням РРО) за реалізовані товари склала 15318,00 грн., сума готівки, що внесена до РРО (операція службового внесення) становить 0,00 грн., а сума готівки, що видана (операція службового вилучення) становить 15 318,00 грн. Проте, до касової книги ПФ «СДК» за період з 05.01.2018 по 17.05.2018 оприбутковано готівки підставі прибуткових касових ордерів в сумі 0,00 грн.

Суд першої інстанції наголосив також на тому, що представником ПФ «СДК» не було надано належних доказів на підтвердження своєї позиції та спростування висновків викладених в акті перевірки щодо наведених порушень, а тому оскаржуване податкове повідомлення рішення в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 322660,70 грн. вважає правомірним.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням, з огляду на дію до 04.01.2018 п. 2.6 Положення № 637, згідно вимог якого уся готівка, яка надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Аналогічні вимоги діяли з 05.01.2018, відповідно пункту 23 глави III Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (далі за текстом - Положення №148), згідно якого касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки.

Відповідно до пункту 29 Положення №148 приймання одержаної з банку готівки в касу та видача готівки з каси для здавання її до банку оформляються відповідними касовими ордерами (прибутковим або видатковим) з відображенням такої касової операції в касовій книзі.

Пунктом 11 вищезазначеного Положення №148 визначено, що готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі.

При цьому оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств / відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги / застосуванням РРО та КОРО, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів/фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).

В той же час, як було встановлено в ході судового розгляду, готівка в сумі 49214,14 грн. що надходила до каси у період з 01.04.2017 по 04.01.2018 (в період дії Положення № 637), а також готівка у сумі 15318,00 грн., що надходила до каси у період з 05.01.2018 по 17.05.2018 (в період дії Положення № 148), не оприбутковувалась до касової книги підприємства в день одержання готівки у її повній сумі.

Враховуючи фактичні обставини справи недотримання вимог чинного законодавства на час спірних правовідносин щодо належного оприбутковування готівкових коштів шляхом внесення до касової книги підприємства в день одержання готівки у її повній сумі, є обгрунтованими доводи податкового органу про порушення відповідачем вимог п.2.6 Положення №637 та п. 11 Положення № 148.

Відповідальність за таке порушення передбачена абз. 3 ст. 1 Указу № 436/95 як за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Також, податковим органом під час проведення перевірки було виявлено, що ліміт залишку готівки у касі ПФ «СДК» не встановлювався за період з 14.05.2018 по 04.01.2018. Зазначені висновки акту перевірки від 18.05.2018 підтверджуються власноручними поясненнями директора ПФ «СДК» від 18.05.2018 (а.с. 114 т. 1).

В той же час, на підставі видаткових відомостей за період з 14.05.2015 по 31.03.2017, а також за період з 21.02.2017 по 31.03.2017 було встановлено факт видачі готівкових коштів загальною сумою 19389,02 грн., що призвело до перевищення ліміту залишку готівки в касі в розмірі 26 532,10 грн.

Відповідно до п. 2.8 гл. 2 Положення №637, підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов`язково здається до б зарахування на банківські рахунки. За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства (підприємця) може здаватися до операторів поштового зв`язку та небанківських фінансових установ, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку. Здавання готівкової виручки (готівки) здійснюється самостійно (у тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти приймання готівки) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів.

При цьому абзацом другим пункту 2.9 глави 2 Положення №637 наголошено, що підприємства не повинні накопичувати готівкову виручку (готівку) у своїх касах понад установлений ліміт каси для здійснення потрібних витрат до настання строків цих виплат.

Згідно термінів, які вживаються у Положенні №637 ліміт залишку готівки в касі - граничний розмір суми готівки, що може залишатися в касі в позаробочий час.

Пунктом 5.8 глави 5 Положення №637 визначено, що якщо підприємством лімітів каси не встановлено (незалежно від причин такого не встановлення), то ліміт такої каси вважається нульовим. У цьому разі вся готівка, що перебуває в його касі на кінець робочого дня і не здана підприємством відповідно до вимог цього Положенні, вважається понадлімітною.

Констатуючи порушення п. 2.8 гл.2 Положення № 637, суд першої інстанції наголосив на тому, що представником ПФ "СДК" не було надано жодних доказів щодо наявності на час проведення перевірки наказу 01.11.2011 №1 «Про встановлення ліміту залишку готівки в касі», з чим погоджується колегія суддів, зважаючи на власноручні письмові пояснення директора ПФ «СДК».

Доводи апеляційної скарги про неможливість визнання власноручного запису директора від 18.05.2018 про не встановлення ліміту каси з 14.05.2015 по 04.01.2018 офіційним поясненням по суті виявлених порушень з підстав відсутності належних реквізитів та складання його на вимогу контролюючого органу, не можуть вважатися обгрунтованими, оскільки не підтверджені належними та достатніми доказами. При цьому враховується відсутність стверджень відповідача про здійснення тиску на директора ОСОБА_1 , фактів його звернення з відповідними скаргами до уповноважених органів. Обгрунтованих пояснень щодо невідповідності письмових власноручних записів директора ОСОБА_1 виявленим обставинам відсутності ліміту каси відповідачем не надано.

Згідно з п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п. 44.7 ст. 44 ПКУ платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що документи були відсутні у цього платника податків на час складення звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим п. 44.7 ст. 44 ПКУ), документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Отже, з підстав зазначеного та враховуючи те, що як на час проведення перевірки, так і на час прийняття податкового повідомлення-рішення наказ від 01.11.2011 №1 «Про встановлення ліміту залишку готівки в касі» не надавався, колегія суддів підтримує правову позицію суду першої інстанції щодо правомірності податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС у Сумський області від 26.06.2018 за №.

В суді апеляційної інстанції відповідач додатково обгрунтовував вимоги поданої ним апеляційної скарги наявністю наказу № 1 від 01.09.2015 «Про встановлення ліміту залишку» (а.с. 10), що, на думку заявника скарги, свідчило про необгрунтованість вимог контролюючого органу про надання наказу № 1 від 01.11.2011, який жодним чином не міг впливати на залишки готівки в касі за 2017 рік. Разом з тим, такі ствердження відповідача теж не можна визнати доведеними належними та допустимими доказами у справі, а сприймаються як намагання уникнути відповідальності, передбаченої Указом №436/95.

Зокрема, згідно абз. 2 ст. 1 Указу №436/95, за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах передбачено застосування фінансової санкції - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи відповідача, зазначені у додаткових поясненнях до апеляційної скарги (а.с. 43 - 46 т. 2), щодо неправомірності застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених ст.1 Указу №436/95, оскільки Указом Президента України від 20.06.2019 № 418/2019 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України» визнано таким, що втратив чинність Указ № 436/95.

Адже, як на момент проведення фактичної перевірки ГУ ДФС України в Сумський області, так і на момент прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення Указ Президента № 436/95 був чинний, а тому колегія суддів не погоджується з правовою позицією відповідача в аспекті безпідставності застосування штрафних (фінансових) санкцій. При цьому зауважується про відсутність ретроспективної дії Указу Президента України від 20.06.2019 № 418/2019 щодо звільнення від відповідальності суб`єктів підприємницької діяльності, стосовно яких були прийняті органами фіскальної служби рішення про застосування таких штрафних (фінансових) санкцій в період дії Указу № 436/95.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обгрунтованими висновки суду першої інстанції щодо правомірності прийнятого позивачем податкового повідомлення-рішення №, що свідчить про відсутність підстав для задоволення вимог зустрічної позовної заяви відповідача.

Перевіряючи законність прийнятого рішення про задоволення вимог позовної заяви податкового органу про зупинення видаткових операцій відповідача та зобов`язання вчинення ним певних дій, колегія суддів виходить з наступних обставин, встановлених в ході судового розгляду.

На підставі наведеного прийнятого податкове повідомлення-рішення за № від 26.06.2018, яким до ПФ «СДК» були застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 385784,90 грн., 29.08.2018 ГУ ДФС у Сумській області складено та надіслано на адресу ПФ СДК податкову вимогу №11113-17 (а.с. 40).

Також, заступником начальника ГУ ДФС у Сумській області Мельником Ю.В. 29.08.2018 було прийнято рішення №58 про опис майна ПФ СДК у податкову заставу (а.с. 41).

Реалізація такого рішення відбувалася у відповідності до наказу ГУ ДФС у Сумській області № 1370 від 31.08.2018, яким було призначено працівників управління податковими керуючими боржників (а.с. 42). Згідно додатку №1 до цього наказу управління податковим боргом ПФ «СДК» було доручено ОСОБА_2 (а.с. 43).

ГУ ДФС у Сумській області на адресу ПФ "СДК" був надісланий лист від 03.09.2018 за №15581/10/18-28-17-02-22 про надання переліку активів, яким повідомлено останнього про дату та час проведення заходів щодо опису майна у податкову заставу (а.с. 44). Даний лист був отриманий директором приватної фірми «СДК» 10.09.2018 (а.с. 45), проте, відповідачем не було забезпечено доступу до проведення заходів щодо опису майна податковим керуючим. Зазначена обставина підтверджується актом №1 від 10.09.2018 про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу за наявності підстав, передбачених законодавством, необхідних для такого опису (а.с. 46). У цьому акті директор ПФ «СДК» власноручним записом підтвердив відмову від опису майна у податкову заставу, що не заперечувалося відповідачем.

На підставі зазначеного, та враховуючи положення пп.16.1.9п.16.9 ст.16, 20.1.32. п. 20.1. ст. 20, п.п.88.1,88.2 ст.88, абз.2, 3 п.89.4 ст.89, пп. 89.1.1, п 89.1 ст. 89, п.91.3, п.91.4 ст.91 Податкового Кодексу України, а також п.3, п.4, п.6, п.10 розділу 3 Порядку призначення та звільнення податкового керуючого з визначенням його функцій та повноважень, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 25.05.2017 року № 529 , суд першої інстанції дійшов висновку, що ГУ ДФС у Сумській області правомірно заявлено позов про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача шляхом заборони ПФ «СДК» відчужувати належне їй майно до дня складання акту опису майна у податкову заставу податковим керуючим, а також про зобов`язання допустити податкового керуючого для здійснення опису майна у податкову заставу та надати необхідну документацію по описаним об`єктам.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, з огляду на наступне.

Згідно з пп.16.1.9 п.16.9 ст.16 ПКУ платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи;

Відповідно до п. 88.1, п. 88.2 ст.88 ПКУ з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, право на яку виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

П.п. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПКУ визначено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

За приписами п. 91.3 ст. 91 ПКУ, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди органу державної податкової служби (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб.

У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу (абз.1 п. 89.4 ст.89 ПК України).

Відповідні повноваження податкового керуючого передбачені розділом 3 Порядку призначення та звільнення податкового керуючого з визначенням його функцій та повноважень, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 25.05.2017 № 529, зокрема: складання акта відмови платника податків від опису майна у податкову заставу (п.6 р.3 Порядку); складання акта про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (п.10 р.3 Порядку).

Згідно підпункту 20.1.32. пункту 20.1. статті 20 ПКУ органи державної податкової служби мають право звертатися до суду, у разі якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Відповідне право на звернення податкового органу до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу, передбачене абз. 2, 3 п. 89.4 ст.89 ПК України.

Також, п. 91.4 ст.91 ПКУ визначено, що у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з несплатою ПФ «СДК» податкового боргу у визначені строки, контролюючий орган прийняв рішення про опис майна відповідача у податкову заставу, з одночасним направленням на адресу ПФ «СДК» повідомлення про забезпечення безперешкодного доступу податкового керуючого для здійснення опису майна та надання переліку документів щодо наявних активів. Проте, незважаючи на отримання такого повідомлення та факту існування боргу (в силу приписів абз. 1 п. 57.3 ст. 57 ПКУ), відповідач перешкоджав виконанню податковим керуючим повноважень, визначених ПКУ, що власноручно визнав директор ПФ «СДК» у складеному податковим керуючим акті від 10.09.2018.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ГУ ДФС у Сумській області належними та достатніми доказами обгрунтувало позовні вимоги про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача, заборони відчужувати належне їй майно до дня складання акту опису майна у податкову заставу податковим керуючим та зобов`язання допустити податкового керуючого для здійснення опису майна у податкову заставу та надати необхідну документацію по описаним об`єктам.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 07.08.2018 у справі №803/1312/16.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосувалися виключно правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, а тому з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, зважаючи на правильність висновків суду першої інстанції щодо встановлення фактичних обставин справи та застосування до спірних правовідносин норм матеріального та процесуального права, приписи ст. 316 КАС України, вимоги апеляційної скарги про скасування судового рішення задоволенню не підлягають.

З огляду на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та вимоги ст. 139 КАС України, у справі відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватної фірми "СДК" залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 по справі № 480/4035/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець О.І. Сіренко
Повний текст постанови складено 29.07.2019.