Справа № 818/3806/15
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2019 року

Київ

справа №818/3806/15

адміністративне провадження №К/9901/6625/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н. А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шевцової Н. В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Сумській області

на додаткову постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року (головуючий суддя - Яковенко М.М., судді - Лях О.П., Старосуд М.І.)

у справі № 818/3806/15

за позовом арбітражного керуючого Пересадька Романа Івановича

до Головного територіального управління юстиції у Сумській області,

третя особа: ТОВ "Торговий дім "Ворожбянський машинобудівний завод"

про визнання протиправним та скасування припису, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.

Короткий зміст позовних вимог.

1. 04 грудня 2015 року арбітражний керуючий Пересадько Роман Іванович (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - відповідач, скаржник, ГТУЮ у Сумській області), третя особа: ТОВ "Торговий дім "Ворожбянський машинобудівний завод" (далі - третя особа), в якому просив визнати протиправним та скасувати припис від 04.06.2015 № 10 про недопущення арбітражним керуючим Пересадьком Романом Івановичем повторних порушень.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірку його діяльності під час виконання повноважень ліквідатора ПрАТ "Ворожбянський машинобудівний завод" за обставинами, викладеними у зверненнях ТОВ "Торговий дім "Ворожбянський машзавод" від 06.04.2015 № 017 та скарзі арбітражного керуючого Діденка Є.С. від 03.04.2015 №02- 01/42. У довідці про результати перевірки від 21.05.2015 № 30 відповідачем вказано, що позивачем порушено ч. 5 ст. 124 Конституції України щодо невиконання ухвали господарського суду Сумської області від 19.02.2015 в частині надання до суду звіту щодо проведення ліквідаційної процедури. 02.06.2015 відповідачем складено акт перевірки за № 36, у якому встановлено наявність вказаного порушення, а також 04.06.2015 винесено припис № 10 про недопущення повторних порушень. Позивач вважає висновки, викладені у довідці та акті про проведення перевірки стосовно порушення арбітражним керуючим законодавства, протиправними, відповідно і припис про недопущення повторних порушень також є протиправним і підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

3. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року адміністративний позов арбітражного керуючого Пересадька Романа Івановича до Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа: ТОВ "Торговий дім "Ворожбянський машинобудівний завод" про визнання протиправним та скасування припису - задоволено.

3.1. - скасовано припис Головного управління юстиції у Сумській області від 04.06.2015 № 10 про недопущення арбітражним керуючим Пересадьком Романом Івановичем повторних порушень.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з нечіткістю чинного законодавства щодо порядку оскарження та набранням чинності ухвали господарського суду в частині відмови у задоволенні клопотання про відкладення строку подання звіту ліквідатора позивач не може бути визнаний таким, що не виконав вимог ухвали під час процедури її апеляційного оскарження. Суд також зазначив, що у зв`язку з нероз`ясненням господарським судом Сумської області порядку набрання чинності та порядку оскарження зазначеної ухвали позивачем було зроблено висновок про можливість оскарження зазначеної ухвали та лише 29.07.2015 Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 роз`яснено про неможливість оскарження ухвали господарського суду Сумської області від 19.02.2015р. в частині відмови у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Пересадька Р.І. №02-02/659 від 02.07.2014 р. про відкладення строку подання звіту ліквідатора. Суд, також, вважає безпідставним посилання відповідача на Постанову Пленуму Вищого господарського суду України «Про судові рішення» від 23.03.2012 №6 щодо набрання законної сили ухвали, оскільки пунктом 2.2. Порядку контролю передбачено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці. Проте, Постанова Пленуму Вищого господарського суду України «Про судові рішення» від 23.03.2012 №6 не є нормою законодавства та є обов`язковою для застосування для господарських судів України. З викладеного випливає, що відповідачем помилково зроблено висновок на підставі постанов Пленуму Вищого господарського суду України, які не мають нормативного характеру.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції.

5. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Сумській області задоволено.

5.1. Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року по справі №818/3806/15 - скасовано.

5.2. Прийнято нову постанову.

5.3. У задоволенні адміністративного позову арбітражного керуючого Пересадько Романа Івановича про визнання протиправним та скасування припису від 04.06.2015 № 10 про недопущення арбітражним керуючим Пересадьком Романом Івановичем повторних порушень - відмовлено у повному обсязі.

6. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що доводи позивача, про свою можливу необізнаність або незрозумілість стосовно оскарження, набуття законної сили судових рішень, як арбітражного керуючого, як на підставу невиконання покладеного на нього обов`язку не приймаються до уваги та є безпідставними. В даному випадку питання щодо необхідності виконати вимоги суду стосовно подання звіту не є складним. Якщо у арбітражного керуючого виникають такі питання, то це ставить під сумнів рівень професійного рівня такої особи стосовно можливості виконувати свої повноваження. Висновки суду з посиланням на Європейський суд з прав людини щодо того, що закон не визнається законом, якщо він не відповідає вимозі «якості закону», в разі його неточності і незрозумілості, що стосується нечіткості законодавства щодо порядку оскарження та набрання чинності ухвали господарського суду є безпідставними. Суд першої інстанції надаючи таку оцінку по суті поставив під сумнів норми господарсько - процесуального законодавства, якими керуються суди цієї юрисдикції щодо можливості їх використання взагалі, як такі, що не є законом. Обов`язковість виконання судового рішення не поставлено в залежність від того, чи прийнята ухвала іменем України чи ні. Конституційний припис виражений в ст.124 Конституції України, як норма прямої дії, прямо вказує на таку обов`язковість. Крім того, не приймаються до уваги посилання позивача на порушення Відповідачем п.2.13 Порядку контролю щодо підписання повідомлення про проведення перевірки та посвідчення на його проведення посадовою особою, яка відповідно до Порядку не мала на це право, то колегія суддів не вбачає жодних порушень наведених позивачем. Повідомлення про проведення позапланової перевірки від 06.05.2015 року та посвідчення за підписом начальника Головного територіального управління юстиції Сумській області є таким, що підписане особою, яка має на це відповідні повноваження, як керівник цього суб`єкта владних повноважень. Колегія суддів вважає обґрунтованим посилання комісії на Постанову Пленуму Вищого господарського суду України "Про судові рішення" від 23.03.2012 №6 щодо набрання законної сили ухвалою. Врахування Відповідачем такої Постанови при здійсненні перевірки та прийняття оскаржуваного припису, вказує лише на додаткову обґрунтованість, прийнятого суб`єктом владних повноважень, рішення. Відповідачем враховано та правильно зроблено посилання у довідці стосовно набрання законної сили ухвали, враховуючи приписи постанови Пленуму ВГСУ.

7. Додатковою постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного територіального управління юстиції у Сумській області () судовий збір у розмірі 535 (п`ятсот тридцять п`ять) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки на реквізити: отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - НОМЕР_2, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

8. Приймаючи додаткову постанову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем сплачено судовий збір при поданні апеляційної скарги не на реквізити Харківського апеляційного адміністративного суду, а саме - не вірно вказаний рахунок отримувача - замість НОМЕР_2 помилково вказаний НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням № 280 від 10.03.2016 на суму 606,32 грн. Відтак, під час ухвалення постанови Харківським апеляційним адміністративним судом від 20 квітня 2016 року, помилково не вирішено питання про судові витрати, а тому, з урахуванням п.3 ч.1 ст.168 КАС України, наявні підстави для стягнення з Головного територіального управління юстиції у Сумській області судового збору в розмірі 535 гривні 92 копійки на реквізити Харківського апеляційного адміністративного суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).

9. 10 червня 2016 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Головного територіального управління юстиції у Сумській області на додаткову постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року.

10. В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткову постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду в частині вирішення питання про судові витрати.

11. В обґрунтування поданої касаційної скарги ГТУЮ в Сумській області вказує на те, що судом апеляційної інстанції порушено норми ч.2,6 статті 94 КАС України. Так, згідно приписів останніх, якщо судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведення судових експертиз. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу відповідача та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено, то судові витрати, на думку скаржника, не повинні бути стягнуті з нього. Крім того, відсутність допущення помилки у номері рахунку при сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідач підтверджує долученим до матеріалів касаційної скарги витягом з офіційного веб - порталу «Судова влада України», де зазначено саме номер рахунку, на який було фактично скаржником здійснено оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

12. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 червня 2016 року відкрито касаційне провадження за даною касаційною скаргою.

13. 04 липня 2016 року на адресу суду касаційної інстанції надійшло заперечення позивача, в якому останній просить вказану касаційну скаргу залишити без задоволення, а додаткову постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

14. Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2019 року зазначену касаційну скаргу призначено до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

15. Частина 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України): судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

16. Частина 3 статті 87 КАС України: До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

17. Частина 2 статті 94 КАС України: якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

18. Пункт 3 частини 1 статті 168 КАС України: Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

19. Пункт 2 Розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787): Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

20. Пункт 5 Розділу І Порядку № 787: Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

21. Стаття 1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI): Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

22. Абзац 3 частини 1 статті 3 Закону № 3674-VI: <…> Судовий збір справляється: за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення <…>.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

23. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

24. Суд касаційної інстанції (далі - Суд) наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

25. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

26. Суд зауважує, що з аналізу приписів частини 2 статті 94 КАС України вбачається, що у випадку ухвалення судового рішення на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, присудженню з іншої сторони підлягають не усі судові витрати, передбачені частиною 1 статті 87 КАС України, а лише ті, які пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

27. Відтак, присудження з іншої сторони на користь суб`єкта владних повноважень судового збору, як складової частини судових витрат не передбачено процесуальним законом, що і спростовує доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції порядку розподілу судових витрат.

28. Суд також вважає необґрунтованими доводи відповідача стосовно правомірності сплати останнім судового збору на дійсний рахунок та відсутності допущення помилки у номері останнього, оскільки вказані реквізити зазначено на офіційному веб-порталі «Судова влада України», з огляду на наступне.

29. Як вбачається з витягу з офіційного веб-порталу «Судова влада України», копію скріншот сторінки якого долучено до матеріалів касаційної скарги, номер доходного рахунку щодо сплати судового збору Харківського апеляційного адміністративного суду 0011.

30. В резолютивній частині додаткової постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 вказано номер рахунку, на який необхідно стягнути судовий збір з відповідача НОМЕР_2 .

31. Суд зауважує, що з долученого відповідачем до матеріалів касаційної скарги витягу з офіційного веб-порталу «Судова влада України» не вбачається точної дати, коли було здійснено даний витяг. Тому дана інформація піддається сумніву в частині актуальності реквізитів для оплати судового збору, станом на момент звернення ГТУЮ у Сумській області з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

32. Крім того, Суд наголошує, що, хоча відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги сплачено не на рахунок Харківського апеляційного адміністративного суду, приписами Порядку № 787 передбачений механізм повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

33. Відтак, звернення відповідача до органів Казначейства, відповідно до норм Порядку № 787, виключатиме подвійне фінансове обтяження скаржника у вигляді повторного стягнення судового збору за подання апеляційної скарги та передбачатиме можливість повернення 606,32 грн. - коштів, помилково сплачених ГТУЮ у Сумській області, згідно платіжного доручення № 280 від 10.03.2016 .

34. Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає зазначені в касаційній скарзі доводи Головного територіального управління юстиції у Сумській області безпідставними, а висновки суду апеляційної інстанції - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

35. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

36. Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

37. Керуючись статтями 341, 343, п.1 ч.1.ст.349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

38. Касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Сумській області - залишити без задоволення.

39. Додаткову постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року - залишити без змін.

40. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В. М. Бевзенко

Н. В. Шевцова