Справа № 540/338/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/338/19
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУ ПФУ в Херсонській області) в якому просила:

- зобов`язати зарахувати до її пільгового стажу, період роботи на посаді рентгенлаборанта рентгенологічного відділення Херсонської дитячої обласної лікарні з 01.06.1995 р. по 27.10.2015 р. та здійснити відповідний перерахунок пенсії з 21.11.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач при призначенні пенсії безпідставно не врахував до її спеціального трудового стажу, наведений вище період роботи в Херсонській дитячій обласній лікарні, що призвело до невірного обрахунку розміру призначеної їй пенсії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд зобов`язав відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 період з 01.06.1995 р. по 27.10.2015 р. та здійснити перерахунок пенсії з 21.11.2017 р.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що наявні в матеріалах справи документи, підтверджують пільговий характер роботи ОСОБА_1 на посаді рентгенлаборанта рентгенологічного відділення Херсонської дитячої обласної лікарні повний робочий день, а отже відповідач повинен був зарахувати відповідний період роботи до пільгового стажу позивача.

До того ж, зауважив, що відповідно до розділу 38 Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N163 (далі - Перелік №163) займана позивачем посада передбачає скорочений робочий тиждень, який складає 30 годин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із судовим рішенням, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ГУ ПФУ в Херсонській області просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги пенсійний орган зазначив, що суд першої інстанції, вирішуючи спірні правовідносини, не врахував, що позивач у період з 01.06.1995 р. по 27.10.2015 р. працювала рентгенлаборантом рентгенологічного відділення Херсонської дитячої обласної клінічної лікарні неповний робочий день.

Між іншим, окрім вказаної посади, позивач одночасно за сумісництвом працювала на 0,5 ставки рентгенлаборантом в УМВС України в Херсонській області та УСБУ в Херсонській області, інформація щодо атестації наведених вище робочих місць в матеріалах пенсійної справи відсутня.

ОСОБА_1 не скористалась своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з 08.08.1989 р. працювала в Херсонській дитячій обласній клінічній лікарні на посадах: палатна медсестра ІБВ-2 (інфекційно - боксове відділення) новонароджених; з 01.10.1993 р. палатна медсестра інтенсивної терапії ІБВ-2 (інфекційно -боксове відділення) новонароджених; з 01.06.1995 р. по теперішній час - рентгенлаборант рентгенологічного відділення (а.с.9).

Із 27 жовтня 2015 р. позивач перебуває на обліку в Херсонському відділенні ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Пенсійним фондом для призначення пенсії позивачу був обрахований страховий стаж у розмірі 37 років 27 днів, з яких 30 років 27 днів загальний стаж, а 7 років пільговий стаж за Списком №1.

Вважаючи, що у неї стаж роботи за Списком №1 складає повних 19 років, позивач звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою, в якій просила роз`яснити підстави незарахування до її спеціального трудового стажу періоду роботи на посаді рентгенлаборанта рентгенологічного відділення в Херсонській дитячій обласній лікарні з 01.06.1995 р. по 27.10.2015 р. (а.с.18).

За результатом розгляду заяви, ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило, що причиною неврахування зазначеного періоду роботи до пільгового стажу є неповний робочий, який складає лише 5 годин, що є меншим за 80% робочого часу. Також у вказаній відповіді є покликання на те, що позивач за сумісництвом працювала на посаді рентгенлаборанта в УМВС України у Херсонській області та УСБУ в Херсонській області на 0,5 ставки, проте інформація про атестацію відповідних робочих місць у Пенсійного органу відсутня (а.с.24).

Не погодившись із отриманою відповіддю, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та правова позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст.46 Конституції України).

Пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно ст. 100 Закону №1788-XII, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно п. 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 N383 (далі - Порядок №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками ( 36-2003-п ), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Розділом 38 Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N163 визначено, що тривалість робочого тижня працівників, безпосередньо зайнятих рентгенодіагностикою, флюорографією, на ротаційній рентгенотерапевтичній установці з візуальним контролем; молодші спеціалісти з медичною освітою та молодша медична сестра рентгенівських флюорографічних кабінетів та установок за умови безпосередньої зайнятості не менш як половини робочого дня наданням допомоги лікареві під час виконання ним робіт зрентгенодіагностики, флюорографії, на рентгенотерапевтичній установці з візуальним контролем становить 30 годин.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (п. 3 Порядку №383).

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (637-93-п) (п. 10 Порядку №383).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а вже за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічні положення містяться у постанові правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, якою було затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

З наявних в матеріалах справи доказів, а саме: копії трудової книжки ОСОБА_1 , довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та наказів про затвердження атестації робочих місць, випливає, що позивач у період з 01.06.1995 року по 27.10.2015 року працювала повний робочий день рентгенлаборантом рентгенологічного відділення в Херсонській дитячій обласній клінічній лікарні. Отже, у Пенсійного фонду є всі, передбачені наведеними вище законодавчими актами підстави для врахування позивачу до пільгового стажу спірного періоду.

Завдання адміністративного судочинства полягає в захисті прав та інтересів фізичних і юридичних осіб від неправомірних дій чи рішень суб`єктів владних повноважень. Таким чином, дотримуючись принципу змагальності, слід відзначити, що саме на суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, жодного доказу апелянт, на підтримку своєї позиції щодо відсутності у позивача підстав для зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за приписами підпунктів "а", "б" ст. 13 та ст. 100 Закону №1788-XII, не надав.

У своїх доводах апелянт посилається на те, що не можна брати до уваги довідки медичного забезпечення УМВС України в Херсонській області та УСБУ України в Херсонський області, які засвідчують працю позивача за сумісництвом на 0,5 ставки на посаді рентгенлаборанта, а також не підтверджують атестацію вищезазначених робочих місць.

Колегія суддів вважає, що дані доводи до предмету доказування не мають ніякого відношення, адже позивач не заявляла вимоги щодо зарахування до пільгового стажу період роботи в наведених вище установах.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 316 КАС України, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.3 ч.6 ст. 12 КАС України до справ незначної складності відносяться, зокрема, справи про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення перерахунку, одержання пенсійних виплат.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність права у учасників справи на касаційне оскарження рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 01.08.2019 року.