Справа № 826/1792/16
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 826/1792/16

адміністративне провадження № К/9901/44904/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017р. (судді - Бужак Н.П., Твердохліб В.А., Троян Н.М.) у справі за його позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк "Національні інвестиції» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» (далі - Уповноважена особа Фонду) щодо невключення його до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) додаткову інформацію щодо нього, як владника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» у розмірі 197000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником банку в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач протиправно не включив його до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує його право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу. Вважає, що віднесення її договору банківського вкладу до нікчемного на підставі ч. 3 ст. 38 зазначеного Закону є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.05.2017р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» щодо невключення позивача до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товариству «Банк «Національні інвестиції» у розмірі 187000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017р. скасовано постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалено в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.05.2017р. залишено без змін.

З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що він відповідає вимогам вкладника згідно статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», підстави для невключення його до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми вкладу, відсутні, а тому його право на отримання гарантованої суми вкладу протиправно та безпідставно порушено відповідачем.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції Закону » від 16.07.2015р. №629-VIII, який набрав чинності з 12.08.2015р., правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави - здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.09.2015р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову №607/БТ з відміткою «банківська таємниця» «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» до категорії проблемних». (а.с. 90)

16.09.2015р. між позивачем та ПАТ «Банк «Національні інвестиції» укладено договір №167/02/Т банківського рахунку фізичної особи. (а.с. 9 - 11)

Відповідно до умов цього договору Банк відкрив клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній та/або іноземній валюті та зобов`язувався здійснювати розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та умов цього договору.

Зокрема, за цим договором Банк зобов`язується надавати клієнту послуги, пов`язані з переказом коштів на рахунок.

17.09.2015р. на рахунок позивача № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» перераховано кошти в сумі 187000 грн, призначення платежу - «повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги згідно договору №1202 від 12.02.2015р.», що підтверджується банківською випискою по особовим рахункам з 17.09.2015р. по 20.09.2015р. (а.с. 16)

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015р. №613 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду 17.09.2015р. прийнято рішення №172 про запровадження строком на три місяці з 18.09.2015р. по 17.12.2015р. тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду з делегуванням останній всіх повноважень, визначених статтями 37 - 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно протоколу від 05.11.2015р. №1/4 засідання Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк «Національні Інвестиції», призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду від 22.09.2015р. №32, Комісія дійшла висновку, що правочини (в т.ч. договори), що укладені після 15.09.2015р., є нікчемними з підстав, передбачених п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (а.с. 95; 97)

Наказом Уповноваженої особи Фонду від 13.11.2015р. №56/1-ос вирішено визнати операції, правочини, договори нікчемними відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з переліком у Додатку №1, до якого включено договір банківського рахунку від 16.09.2015р. №167/02/Т, укладеного між позивачем та ПАТ «Банк «Національні інвестиції». (а.с. 101 - 102)

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з 04.12.2015р. розпочато виплату коштів вкладникам ПАТ «Банк «Національні інвестиції» за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

Постановою Правління Національного банку України від 01.12.2015р. №853 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Банк «Національні інвестиції», а на підставі цієї постанови виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.12.2015р. №214 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Національні інвестиції» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Національні інвестиції».

Листом Уповноваженої особи Фонду від 02.12.2015р. №4809/03 позивача повідомлено про те, що наказом Уповноваженої особи Фонду від 13.11.2015р. №56/1-ос «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів» правочин від 17.09.2015р. щодо перерахування грошових коштів за платіжним дорученням в сумі 187000 грн з поточного рахунку, відкритого в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» на ім`я ОСОБА_2 НОМЕР_2, на поточний рахунок позивача визнаний нікчемним з підстав, передбачених пунктом 9 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (а.с. 12 - 13)

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили, що укладення із позивачем договору банківського рахунку та здійснення банком операцій з перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства, та не наведено, які норми законодавства порушені. При цьому суд виходив з того, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що законодавство не наділяє Уповноважену особу Фонду правом визнавати нікчемними правочини, укладені фізичними особами-клієнтами банку із третіми особами, а тому, висновки про нікчемність операцій з перерахунку грошових коштів на поточний рахунок позивача в якості повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги є безпідставними.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що дії Уповноваженої особи Фонду відповідають Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до положень якого Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. Перевіркою встановлено, що договір банківського рахунку та зарахування на нього коштів відбулось після прийняття постанови Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» до категорії проблемних», а також дії пункту 9 частини 3 статті 38 Закону, що свідчить про штучне розподілення коштів, за результатами чого збільшилася гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку з порушенням норм законодавства, а тому обгрунтовано прийнято наказ про визнання такого правочину нікчемним.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними з наступних підстав.

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 38 цього Закону передбачено заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Відповідно до частини першої цієї статті Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 статті 38 Закону №4452-VI передбачено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

Зокрема, відповідно до пункту 9 частини 3 цієї статті підставою для віднесення правочину (договору) до числа нікчемних є здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За правилами частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

В ході розгляду справи судами встановлено, що договір банківського рахунку та операція по перерахуванню коштів на рахунок позивача здійснена банком після віднесення цього банку до числа неплатоспроможних, укладення такого договору та операція з перерахування коштів призвели до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку і саме з цих підстав такий правочин віднесено відповідачем до числа нікчемних.

При цьому, передбачена пунктом 9 частини 3 статі 38 Закону №4452-VI підстава віднесення правочинів до числа нікчемних носить імперативний характер і не пов?язує таку нікчемність з вчиненням такого правочину до запровадження тимчасової адміністрації або з обізнаністю будь-кого з інформацією про віднесення банку до категорії проблемних.

За таких обставин віднесення відповідачем правочину за участю позивача до числа нікчемних відповідає вимогам закону, за правилами статей 215-216 Цивільного кодексу України такий правочин не створює юридичних наслідків, а тому висновки судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині не можна визнати обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук