Справа № 640/20732/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Федотова І.В.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київської міської державної адміністрації щодо невиконання вимоги Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях від 28.11.2018 №17;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.11.2018 № 517-к «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель за порушення Присяги державного службовця;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з 02.11.2018;

- стягнути з Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 02.11.2018.

На обгрунтування вказаних позовних вимог, позивач зазначив, що у Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради були відсутні правові підстави для звільнення його з посади заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель за порушення Присяги державного службовця та видання наказу від 02.11.2018 № 517-к.

Крім того, позивач посилався на порушення Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради процедури та порядку притягнення його до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.

Також відповідачами в порушення вимог чинного законодавства не скасовано наказ від 02.11.2018 № 517-к на виконання вимоги Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях від 28.11.2018 №17.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ`єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт мотивує свої вимоги тим, що рішенням суд першої інстанції не надав оцінки відсутності у матеріалах дисциплінарного провадження результатів проведення службового розслідування, яке було проведено лише за один день.

Звертає увагу, що дисциплінарне провадження було порушено за факт неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків, у той час як підставою для звільнення стало порушення останнім Присяги.

При цьому, у дисциплінарній справі відсутності будь-яких відомостей про будівництво клубного будинку «PRAGA-2».

Зазначає, що 02.11.2018 позивачу не було відомо про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи за порушення Присяги.

Посилається на практику Верховного Суду щодо процедури проведення службового розслідування та неврахування таких висновків під час вирішення даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, у відповідності до положень частини першої ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами п. 2 частини першої ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ст. 316 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10.09.2018 Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано наказ «Про відкриття дисциплінарного провадження у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» № 408-к, яким відповідно до статті 68 Закону України «Про державну службу» наказано відкрити дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо обставин неналежного виконання посадових обов`язків (а.с. 28 Том 2).

На виконання зазначеного наказу, Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було проведено дисциплінарне провадження відносно заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель Департаменту Пшенишного О.І., за результатами якого складено висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності від 02.11.2018, яким встановлено, що несумлінне виконання позивачем посадових обов`язків, зокрема, приховування фактів порушення землекористувачами вимог земельного законодавства, невжиття передбачених законодавством і посадовою інструкцією заходів реагування з приводу порушень земельного законодавства, призвело до виникнення ситуації, внаслідок якої постраждали фізичні особи-інвестори незаконного будівництва клубного будинку «PRAGA-2», а Київська міська рада, Київська міська державна адміністрація та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазнали значних репутаційних втрат - зниження довіри до них як носіїв влади, зниження їх авторитету, пов`язування посадових осіб вказаних органів із скандальним об`єктом будівництва, звинувачення в корупційних діяння, з огляду на що встановлено наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом другої статті 65 Закону України «Про державну службу» (а.с. 69-73 Том 1).

У подальшому, Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ім`я Директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) сформовано подання від 02.11.2018, яким рекомендовано притягнути заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель Департаменту ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього, відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону України «Про державну службу», дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби (а.с. 68 Том 2).

Директором Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відповідно до пункту 4 частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу», видано наказ від 02.11.2018 № 517-к «Про звільнення ОСОБА_1 », яким наказано ОСОБА_1 звільнити з посади заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель 02.11.2018 за порушення присяги державного службовця (а.с. 59 Том 1).

У той же час, Міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях, з метою розгляду скарги ОСОБА_1 . вх. № П-35 від 05.11.2018 щодо оскарження рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, поданої в порядку статті 78 Закону України «Про державну службу», у період з 12.11.2018 по 23.11.2018 проведено позапланову виїзну перевірку в Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

28.11.2018 Міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях винесено Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вимогу № 17 «Про скасування наказу Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.11.2018 № 5174-к «Про звільнення ОСОБА_1 », в якій викладено вимогу скасувати наказ Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.11.2018 № 517-к «Про звільнення ОСОБА_1 », як такий, що видано з порушенням вимог Закону України «Про державну службу» та поновити ОСОБА_1 на державній службі. Строк виконання вимоги встановлено до 07.12.2018 (а.с. 60-61 Том 1).

Не погоджуючись з такими діями відповідачів та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у дисциплінарної комісії були наявні правові підстави для висновку щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку - порушення Присяги державного службовця видом дисциплінарного стягнення за яке, зокрема є звільнення з посади державної служби, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час виникнення спірних правовідносин порядок проходження державної служби, особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців було врегульовано Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII).

Основні обов`язки державного службовця закріплені у статті 8 Закону № 889-VIII, відповідно до якої державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб, він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону № 889-VIII, особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, - з дня призначення на посаду.

За приписами статті 36 Закону № 889-VIII, особа призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».

Аналогічний текст Присяги державного службовця був наведений у статті 17 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, чинного на час прийняття позивача на державну службу в 1995 році.

З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.

Аналогічний висновок міститься у рішенні Конституційного Суду України від 11 березня 2011 року у справі № 2-рп/2011.

Верховний Суд України неодноразово, аналізуючи текст Присяги державних службовців, зазначав, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги.

У силу вимог частини першої статті 64 Закону № 889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни, державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 65 зазначеного Закону, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

При цьому, дисциплінарними проступками за пунктом 1 частини другої вказаної статті є зокрема: порушення Присяги державного службовця.

Так, під порушення Присяги слід розуміти як скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону № 889-VIII, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно з частиною другою статті 67 Закону України «Про державну службу» обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень;

3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород;

4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Пунктом 5 частини четвертої статті 67 зазначеного Закону встановлено, що обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону № 889-VIII, звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

З аналізу норм чинного законодавства, яке регулює особливості проходження державної служби та особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців вбачається, що державний службовець повинен сумлінно виконувати службові обов`язки та у разі вчинення дисциплінарного проступку може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Частиною першою статті 69 Закону № 889-VIII встановлено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Відповідно до частин дев`ятої, десятої та одинадцятої статті 69 зазначеного Закону, дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

При цьому, частиною першою статті 71 Закону № 889-VIII обумовлено, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.

Таким чином, лише у разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, обов`язково проводиться службове розслідування.

Частинами першою - третьою статті 73 Закону № 889-VIII передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Частиною першою статті 74 Закону № 889-VIII закріплено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Статтею 75 зазначеного Закону встановлено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Пунктами 4 та 6 Порядку обліку та роботи з дисциплінарними справами затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби, від 03.03.2016, № 49 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.03.2016 за № 456/28586 закріплено, що дисциплінарна справа формується Комісією з питань вищого корпусу державної служби або дисциплінарною комісією під час здійснення дисциплінарного провадження з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для його порушення. Державний службовець, щодо якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право доступу до інформації про нього, яка збирається та зберігається, в тому числі має право в будь-який час знайомитись із дисциплінарною справою, робити з неї виписки, давати письмові пояснення, надавати відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються, а також порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів. Для ознайомлення із матеріалами дисциплінарної справи державний службовець письмово звертається до секретаря дисциплінарної комісії, який повідомляє про таке ознайомлення голову цієї дисциплінарної комісії.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 77 Закону України «Про державну службу», рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Отже, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, яким є зокрема порушення Присяги державного службовця, та для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження формується дисциплінарна справа, а у випадку, якщо вчинення дисциплінарного проступку призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді проводиться службове розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку від 02.11.2018 про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, складеного за результатами дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 , вбачається, що в результаті дисциплінарного провадження встановлено несумлінне виконання позивачем посадових обов`язків, зокрема, приховування фактів порушення землекористувачами вимог земельного законодавства, невжиття передбачених законодавством і посадовою інструкцією заходів реагування з приводу порушень земельного законодавства, що призвело до виникнення ситуації, внаслідок якої постраждали фізичні особи-інвестори незаконного будівництва клубного будинку «PRAGA-2» а Київська міська рада, Київська міська державна адміністрація та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазнали значних репутаційних втрат - зниження довіри до них як носіїв влади, зниження їх авторитету, пов`язування посадових осіб вказаних органів із скандальним об`єктом будівництва, звинувачення в корупційних діяннях.

Зазначений висновок ґрунтується на тому, що позивачем затверджені акти обстеження земельних ділянок у Деснянському районі м. Києва від 07.02.2018 № 18-0163-03 та 22.06.2018 № 18-0943-03, в межах яких було розпочато будівництво ЖК «PRAGA-2», при цьому в акті від 22.06.2018 №18-0943-03 зазначено про те, що при влаштуванні котловану на обстежуваних земельних ділянках виявлено порушення земельного законодавства, а саме: використання цих ділянок не за цільовим призначенням та самовільне зайняття додаткової території, у той час, як в акті від 07.02.2018 № 18-0163-03, в якому також підтверджується факт наявності котловану в межах тих самих земельних ділянок, зазначено про відсутність порушень земельного законодавства.

Тобто, за наявності однакових обставин (наявності котловану під час обстежень у лютому та у червні 2018 року) в акті від 07.02.2018 №18-0163-03, на думку дисциплінарної комісії, позивачем не було зазначено про наявність порушень земельного законодавства, що призвело до невжиття відповідних заходів реагування, спрямованих на дотримання вимог земельного законодавства.

Колегія суддів звертає увагу, що обстеження земельних ділянок 07.02.2018 проводилось на підставі запиту Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 16.01.2018 № 102/02/39-405 (вх. від 19.01.2018 № 057/842) (а.с. 95 Том 2), в якому зазначалось лише про те, що під час виїзного обстеження території Деснянського району міста Києва з розгляду питань функціонування об`єктів інфраструктури та санітарного стану від 10.01.2018 було виявлено виконання робіт з влаштування котловану для подальшого будівництва багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 у зв`язку з чим викладено прохання провести відповідну перевірку щодо дотримання вимог чинного законодавства при використанні зазначеної земельної ділянки та законності проведення будівельних робіт та перевірку щодо дотримання меж червоних ліній при розміщенні автостоянки на розі вулиць Лісківської та Милославської.

Разом з тим, питання щодо можливого використання такої земельної ділянки не за цільовим призначенням та самовільне зайняття інших суміжних земельних ділянок Деснянською районною у місті Києві державною адміністрацією у запиті не зазначалось, у той час як підставою для проведення перевірки у червні 2018 року та складення акту від 22.06.2018 №18-0943-03 став лист Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 18.06.2018 № 102/01/39-5524, в якому вже повідомлялось про захоплення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 суміжної з земельною ділянкою по АДРЕСА_1 при проведенні робіт з влаштування котловану для ЖК «PRAGA-2» на підставі звернення такого громадянина.

Тобто, на момент проведення перевірки у лютому 2018 року та складення відповідного акту від 07.02.2018 №18-0163-03 позивач не міг фізично виявити факт недотримання вимог земельного законодавства, враховуючи наявність лише котловану, без встановлення будь-якої зовнішньої інформації щодо можливого будівництва на такій земельній ділянці з порушенням її цільового призначення та відсутності звернень або скарг громадян щодо порушення вимог земельного законодавства.

При цьому, за наслідком складення акту від 07.02.2018 позивачем було підготовлено лист від 12.02.2018 № про направлення акту до Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації для вжиття заходів реагування (а.с. 45 Том 3) та з метою попередження можливих порушень, також направлено лист від 13.02.2018 № про направлення акту до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва КМР (КМДА) та до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища КМР (КМДА) для вжиття заходів реагування в межах наданих повноважень та для проведення перевірки дотримання власником вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання будівельних робіт (а.с. 46 Том 3).

Крім того, за наслідком складення інспектором акту обстеження від 22.06.2018 позивачем було підготовлено лист від 25.06.2018 №2 про направлення акту для вжиття заходів реагування до Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва КМР (КМДА), Департаменту міської благоустрою та збереження природного середовища КМР (КМДА), Деснянського управління поліції ГУНП у місті Києві, Київської місцевої прокуратури №3 (а.с. 47 Том 3).

У відповідності до пункту 2 посадової інструкції заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського районного управління землеустрою та моніторингу земель Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженої Директором Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 25.05.2015, заступник начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського районного управління землеустрою та моніторингу земель повинен, зокрема: виявляти землі, які використовуються не за цільовим призначенням, з порушенням установлених законодавством вимог, проводити відповідні перевірки (обстеження) земельних ділянок в межах відповідного району з метою виконання своїх функціональних обов`язків; в межах своєї компетенції готувати пропозиції щодо направлення матеріалів про порушення земельного законодавства в правоохоронні органи (прокуратуру, Службу безпеки України, Міністерство внутрішніх справ України) та інші контролюючі органи міста; готувати пропозиції для прийняття рішення щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок.

Пунктом 3 вказаної посадової інструкції встановлено, що заступник начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського районного управління землеустрою та моніторингу земель має право, зокрема: давати у межах своєї компетенції обов`язкові для виконання власниками землі і землекористувачами вказівки, попередження з питань використання і охорони земель; вносити на розгляд керівництва Департаменту пропозиції щодо обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення ви використання земельної громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог земельного законодавства; готувати матеріали та пропозиції на розгляд заступника директора Департаменту та начальника управління землеустрою та моніторингу земель щодо припинення права користування земельними ділянками (розірвання договорів оренди, відмови в поновленні договорів оренди) у випадках використання земель не за цільовим призначенням та невикористанням їх у терміни, передбачені законодавством.

Зважаючи на посадові обов`язки позивача, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 , за результатами ознайомлення з актом обстеження земельної ділянки від 07.02.2018 № 18-0163-03, мав підготувати пропозиції щодо направлення матеріалів про порушення земельного законодавства в правоохоронні органи та інші контролюючі органи міста, надати обов`язкові для виконання власниками землі і землекористувачами вказівки, попередження з питань використання і охорони земель, підготувати матеріали та пропозиції на розгляд заступника директора Департаменту та начальника управління землеустрою та моніторингу земель щодо припинення права користування земельними ділянками (розірвання договорів оренди, відмови в поновленні договорів оренди) обстеження яких було проведено.

Вказані обставини, на думку дисциплінарної комісії свідчать про наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку - порушення Присяги державного службовця.

За результатами розгляду дисциплінарної справи, дисциплінарною комісією було винесено подання директору Департаменту земельних ресурсів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього, відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону України «Про державну службу», дисциплінарного стягнення, яке стало підставою для винесення оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що під порушенням Присяги розуміється саме несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Отже, звільнення за порушення присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

При цьому, необхідно враховувати, що наслідком вчинення дисциплінарного правопорушення можуть бути припинення державної служби за порушення Присяги або звільнення, які є санкціями різних рівнів відповідальності і не можуть застосовуватись як альтернативні.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення, можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби.

Таким чином, припинення державної служби у зв`язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень.

Однак, вони не є ідентичними, а є заходами різних видів відповідальності.

Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 826/13803/16.

Аналізуючи матеріали дисциплінарної справи колегія суддів зазначає, що вони містять посилання на порушення позивачем посадових обов`язків, і як наслідок виникнення ситуації коли невжиття позивачем заходів реагування з приводу порушення земельного законодавства, призвело до постраждання фізичних осіб-інвесторів незаконного будівництва клубного будинку «PRAGA-2», а Київська міська рада, Київська міська державна адміністрація та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазнали значних репутаційних втрат - зниження довіри до них як носіїв влади, зниження їх авторитету, пов`язування посадових осіб вказаних органів із скандальним об`єктом будівництва, звинувачення в корупційних діяннях.

У той же час, відповідач, кваліфікуючи дії позивача як порушення Присяги, не навів відповідні мотиви, за яких проступок можна кваліфікувати саме як порушення Присяги , а не як дисциплінарне правопорушення за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків.

При цьому, при звільненні позивача з державної служби, відповідачем не надавалась належна оцінка попередній поведінці позивача, не досліджувалось, як характеризувався позивач раніше під час виконання службових обов`язків.

Як зазначив Верховний Суд України в тексті своєї постанови від 01.10.2013 у справі № 21-259а13, припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою, а тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Звільнення за порушення Присяги державного службовця повинно бути мотивованим, обов`язковість такого мотивування обумовлена тим, що процедура притягнення особи до дисциплінарної відповідальності чітко врегульована, завдяки чому забезпечується належний захист прав та інтересів працівника. Зокрема, дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини особи, при визначенні виду стягнення має бути врахований характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередня поведінка особи, її ставлення до служби.

Однак, застосування найсуворішої санкції у вигляді звільнення позивача за порушення останнім Присяги відповідачем не було у достатній мірі обґрунтовано та не надано доказів неможливості альтернативного застосування інших видів дисциплінарного стягнення.

Матеріали дисциплінарної справи не містять належних доказів щодо настання саме тяжких наслідків для фізичних осіб-інвесторів незаконного будівництва клубного будинку «PRAGA-2», у ній відсутні будь-які звернення та скарги таких громадян, посилання на укладені договори з ТОВ «Гарант житло буд», за яким зареєстровано право забудови такої земельної ділянки.

Крім того, Департаментом земельних ресурсів не було встановлено факту нанесення позивачем шкоди або здійснення інших компрометуючих дій відносно незаконного будівництва клубного будинку «PRAGA-2» та посилання на конкретні факти, що підтверджують репутаційні втрати відповідачів.

Втім, твердження апелянта про те, що його було звільнено під час перебування його на лікарняному, колегія суддів відхиляє, оскільки факт перебування позивача 02.11.2018 на робочому місці визнається останнім, не зважаючи на те, що листок тимчасової непрацездатності був датований 02.11.2018.

Докази на підтвердження факту видання наказу від 02.11.2018 № 517-к після закінчення робочого часу до суду надано не було.

Суд зауважує, що гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення, передбаченого приписами частини 6 статті 74, частини 1 статті 76 Закону № 889-VIII, державний службовець реалізує шляхом власного волевиявлення наміру ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи.

Однак, у матеріалах справи наявні копії акту від 02.11.2018 щодо відмови позивачем надати пояснення стосовно складних актів обстеження від 07.02.2018 та від 22.06.2018 земельної ділянки № 18-0163-03 та № 18-0943-03 (а.с. 33 Том 2) та акту від 02.11.2018 щодо відмови позивача ознайомитись з матеріалами дисциплінарної справи (а.с. 69 Том 2).

Разом з тим, колегія суддів враховує наявність вимоги Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях № 17 від 28.11.2018 «Про скасування наказу Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.11.2018 № 5174-к «Про звільнення ОСОБА_1 », в якій поставлено скасувати наказ Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.11.2018 № 517-к «Про звільнення ОСОБА_1 », як такий, що видано з порушенням вимог Закону України «Про державну службу» та поновити ОСОБА_1 на державній службі. Строк виконання вимоги встановлено до 07.12.2018.

У відповідності до п. 3 такої вимоги, всупереч положенням статтей 64, 65, 67, 69, 71, 73, 74 Закону України «Про державну службу», висновок дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Департаменту від 02.11.2018 грунтується на припущеннях та не підтверджується жодними доказами, не містить конкретної інформації та підтверджень того, що дисциплінарною комісією Департаменту під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 було належним чином враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують обставини.

Однак, враховуючи, що на момент звернення позивача з даним адміністративним позовом 06.12.2018, строк виконання такої вимоги у відповідача не настав, відтак позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київської міської державної адміністрації щодо невиконання вимоги Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях від 28.11.2018 №17 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

У той же час, зважаючи на вищевказані обставини справи, висновок дисциплінарної комісії щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача був сформований без ретельного дослідження обставин (причин) неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків та з`ясування ставлення державного службовця до служби.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності підстав для звільнення позивача за порушення Присяги державного службовця, на підставі наказу 02.11.2018 № 517-к «Про звільнення ОСОБА_1 », та, відповідно, про наявність правових підстав для скасування такого наказу як протиправного.

У силу вимог частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відтак, протиправність наказу 02.11.2018 № 517-к «Про звільнення ОСОБА_1 » вказує на необхідність поновлення позивача на посаді заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з 02.11.2018.

Частиною другою ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до позиції зазначеній у постанові Верховного Суду України від 14 січня 2014 року справа №21-395а13 суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Із пункту 5 вказаного Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, суд має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Верховного Суду у постанові від 24.10.2018 у справі №820/5932/16.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку (абзац четвертий пункту 2 Порядку №100).

Згідно абзацу 1 пункту 3 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

За приписами абзацу третього пункту 3 Порядку №100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Абзацом першим пункту 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При цьому, п. 4 зазначеного Порядку чітко визначає перелік виплат, які не враховуються при обчислені середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством. Зокрема, не враховуються при обчисленні одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). Також при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених в абз. 1 - 16 п. 4 Порядку виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

З матеріалів справи вбачається, що, згідно довідки про доходи №92 від 11.12.2018, заробітна плата позивача становить 35 519 грн 86 коп., а саме: листопад 2018 року - 636 грн 86 коп, жовтень - 0 грн., вересень - 0 грн., серпень 14 000 грн, липень - 7636 грн 36 коп., премія - 3654 грн 55 коп., червень - 13 247 грн 14 коп., премія 6365 грн (а.с. 156 Том 1).

Враховуючи, що протягом останніх двох календарних місяців позивач не працював, відповідно сума заробітної плати, яку необхідно врахувати при обчисленні середньої заробітної плати становить: 14000, 00 грн. (зарплата за серпень 2018 року) + 11290, 91 грн. (зарплата за липень 2016 року) = 25 290, 91 грн.

Відповідно до Порядку № 100, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу визначається шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів з дня звільнення по день винесення рішення про поновлення.

Отже, середньоденна заробітна плата визначається наступним чином: 25 290, 91 грн. / 44 робочих днів сукупно за липень і серпень 2018 року = 574, 79 грн.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року (справа № 11-134ас18) підтримала правову позицію, сформульовану раніше Верховним Судом України, та вказала, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Таким чином, оскільки період вимушеного прогулу позивача з 03 листопада 2018 року (наступний за звільненням день, початок вимушеного прогулу) по 31 липня 2019 року (день винесення судом апеляційної інстанції рішення) становить - 184 робочі дні (2018 рік - 40 днів, 2019 рік - 144 дні), тому втрачений заробіток за час вимушеного прогулу підлягає до сплати у розмірі 105 761 грн 36 коп. (184 х 574,79).

За правилами п. 2 та п. 3 частини першої ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, на переконання колегії суддів, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки оскаржуване рішення прийнято з частковим порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог .

Керуючись ст. ст. 243, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2019 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про поновлення на роботі - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.11.2018 № 517-к «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з 02.11.2018.

Стягнути з Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 03.11.2018 по 31.07.2019 у розмірі 105 761 грн 36 коп. (сто п`ять тисяч сімсот шістдесят одна гривня тридцять шість копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на його користь заробітної плати за один місяць звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

І.В. Федотов