Справа № 320/4022/19
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

29 липня 2019 року м. Київ № 320/4022/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Реєстраційний-центр" про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Комунального підприємства "Реєстраційний-центр" та просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44478972 від 07.12.2018 державного реєстратора Філії № 1 Комунального підприємства «Реєстраційний центр» в м. Києві Кудіна Олександра Миколайовича щодо об`єкта нерухомого майна № 000 квартири АДРЕСА_1 , на підставі якого зареєстровано право власності на ОСОБА_2 , розмір частки 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали суд прийшов до висновку, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскілький даний спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормами п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України регламентовано, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органами державної влади, місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, особливістю правовідносин, що виникають, є їх публічно-правовий характер, пов`язаність із сферою реалізації публічної влади.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 01.08.2003, зареєстрованого в реєстрі № 3-3441, позивач ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3 у рівних частках є власниками квартири АДРЕСА_1 .

Після смерті батька та матері, позивач з метою оформлення спадщини звернувся із заявою до нотаріальної контори, де йому стало відомо, що він як власник не зареєстрований у реєстрі права власності на квартиру АДРЕСА_2 , натомість власником зареєстрована ОСОБА_2 .

Так, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.04.2019 № 163811738 вбачається, що відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44478972 від 07.12.2018 державного реєстратора Філії № 1 Комунального підприємства «Реєстраційний-центр» в м. Києві Кудіна Олександра Миколайовича щодо об`єкта нерухомого майна № 000 кв. АДРЕСА_1 , зареєстровано право приватної власності на ОСОБА_2 , розмір частки 1.

Позивач звертає увагу, що його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а право власності у державному реєстрі на неї зареєстроване 07.12.2018, тобто після її смерті.

Підставою реєстрації права власності у частці 1/1 на ОСОБА_2 став договір дарування від 15.02.1996, зареєстрований у реєстрі за № 2 у-713 та інформаційна довідка від 03.03.2016 КВ-2016 № 7731.

У зв`язку з наведеним, представник позивача звернувся до КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 03.07.2019 щодо надання інформації який із договорів є дійсним: договір купівлі-продажу від 01.08.2003 № 3-3441, чи договір дарування від 15.02.1996 № 2 у-713, та яка з інформаційних довідок КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» є дійсною: від 16.11.2018 КВ-2018 № 45560 чи від 03.03.2016 КВ-2016 № 7731.

Відповідно до відповіді КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 11.07.2019 № 062/14-9710 (И-2019) інформаційна довідка від 16.11.2018 ВК-2018 № 45560 була виготовлена в Бюро, а інформаційна довідка від 03.03.2016 КВ-2016 № 7731 в бюро не виготовлялась, технічна інвентаризація та/або державна реєстрація права власності на підставі договору дарування від 15.02.1996 щодо квартири АДРЕСА_2 не проводилась.

Виходячи з цього позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44478972 від 07.12.2018 державного реєстратора Філії № 1 Комунального підприємства «Реєстраційний-центр» в м. Києві Кудіна Олександра Миколайовича щодо об`єкта нерухомого майна № 000 квартири АДРЕСА_1 , на підставі якого зареєстровано право власності на ОСОБА_2 , розмір частки 1.

На думку суду такий спір пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 804/3509/17 та від 14.11.2018 у справі № 804/4447/16.

Також суд вважає за можливе вказати, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, спір у цій справі не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися за правилами ЦПК України.

Нормами ч. 1 ст. 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 170 КАС України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви.

Нормами ч. 6 ст. 170 КАС України встановлено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З урахуванням вищезазначеної норми, суд роз`яснює позивачеві, що він вправі звернутись з позовом до місцевого суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Враховуючи, що позивачем при поданні даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. (квитанція № 0.0..1 від 22.07.2019), суд вважає за необхідне повернути позивачеві судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 170, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 320/4022/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Реєстраційний- центр» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

2. Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) грн.

3. Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

4. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.