Справа № 809/407/16
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5271/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Коваля Р.Й., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року, прийняту суддею Могила А.Б. у м.Івано-Франківську о 11:26, повний текст якої складений 29 червня 2019 року, у справі №809/407/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідачів - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №003-08500-200115 від 20.01.2015, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», та зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича включити в перелік вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до договору №003-08500-200115 від 20.01.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №003-08500-200115 від 20.01.2015, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , відповідно до п.7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» слугувало підставою для невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, чим порушено її право на отримання гарантованої суми вкладу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. про нікчемність договору банківськового вкладу (депозиту) №003-08500-200115 від 20.01.2015, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк». Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. включити ОСОБА_1 в перелік вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, для отримання відшкодування коштів за договором банківського вкладу (депозиту) №003-08500-200115 від 20.01.2015 в сумі 193 тис.грн.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимировича оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч.3 ст.38 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб».

Перевірка здійснювалась на виконання Наказу Уповноважениї особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015 та на виконання рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №174/15 від 27.07.2015.

За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами - клієнтами банку після 16.01.2015 включно.

Так, дії певних фізичних осіб щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб, відкриті в АТ «Дельта Банк», були зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів - ініціаторів операцій на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, і відповідно з огляду на на незадовільний стан платіжної дисципліни АТ «Дельта Банк» для таких клієнтів існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог в разі ліквідації АТ «Дельта Банк» та реалізації його майна.

Вказані фізичні особи-платники ініціювали перерахування з власних поточних та вкладних рахунків на вклади (депозити) певної кількості інших фізичних осіб грошових коштів у розмірі, що є необхідним для подальшого відшкодування коштів Фонду ініціатору переказу та/або отримувачу переказу.

При цьому, клієнти-ініціатори перерахування коштів з огляду на наявність на власних рахунках залишків коштів були кредиторами Банку за відповідними договорами банківських вкладів та/або договорами банківських рахунків.

Зазначені операції з перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, відкриті в Банку, які були здійснені в період дії Постанови Національного Банку України №692/БТ від 30.10.2014 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних. Відповідно до зазначеної Постанови було прийнято рішення про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії несплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

В рішенні Виконавчої дирекції Фонду (протокол №174/15 від 27.07.2015) керівників структурних підрозділів Банку було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлених вказаною Постановою, лише 15 січня 2015 року, а отже факт переваги Банком кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 включно.

За наведених умов, укладання між Банком та фізичними особами після 16.01.2015 договорів банківського вкладу, за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є кредиторами Банку, та які не могли розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишків на рахунках граничної суми відшкодування, мало наслідком надання Банком кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами. При цьому, така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб.

Перевіркою було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім`я позивача, надійшли внаслідок дроблення великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому штучного зобов`язання ФГВФО на відшкодування грошових коштів за рахунок держави.

Укладені Договори банківського вкладу (депозиту) містять умову, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку або готівкою через касу Банку. Відповідно до п.5.11 Правил банківського ослуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених Рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» Протоколом №14 від 20.03.2013, (з відповідними змінами) зарахування на вкадний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається. В межах спірних правовідносин фактично кошти вносились третіми особами, що є порушенням умов Договору та Правил.

Також відповідно до п.10.7 Інструкції №492 фізична особа може відкрити вкладний (депозитний) рахунок на користь третої особи шляхом укладення договору банківського вкладу. Уповноважений працівник банку здійснює ідентифікацію та верифікацію фізичної особи, яка відкриває рахунок. Зазначає, що ОСОБА_2 , що здійснив перерахування коштів на вкладний рахунок ОСОБА_1 , не відкривав вкладного рахунку на ім`я ОСОБА_1 та не укладав договір №003-08500-200115 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2015. Отже, він не мав права здійснювати переказ на вкладний рахунок ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 не має права на отримання коштів, що належать ОСОБА_2 , виплата яких неправомірно збільшить витрати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Пунктом 10.7 Інструкції встановлено, що у разі відкриття вкладного (депозитного) рахунку на користь третьої особи ця особа набуває права вкладника з часу пред`явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами.

Відповідно до п.2.9 Інструкції №174 банк (філія, відділення) зобов`язані видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Скаржник вважає, що з урахуванням наведеного, правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність в неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема квитанцією про внесення коштів на її рахунок.

Зазначає, що позивачем підтвердження про внесення нею особисто вкладу не надано, що свідчить про те, що спірні кошти фактично належать не позивачу, а третій особі, яка здійснювала переказ. Натомість, платіжним дорученням №44651323 від 20.01.2015 підтверджується, що ОСОБА_2 здійснив переказ коштів на депозитний рахунок позивача.

Крім того, зауважує, що внаслідок визнання нікчемним договору №003-08500-200115 банківського вкладу від 20.01.2015 кошти по вкладу були повернуті на поточний рахунок ОСОБА_2 .

Відтак, за відсутності коштів на рахунку позивача включення її до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів, до загального реєстру вкладників та відкодування коштів скаржник вважає неможливим.

Таким чином, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» було вчинено належні відповідні дії на виконання своїх повноважень, які передбачені та відповідають вимогам Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб».

За наслідками апеляційного перегляду справи ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року скасовано, а провадження у справі №809/407/16 закрито.

Ухвала мотивована тим, що спір у справі повинен розглядатися за правилами господарського судочинства, оскільки ПАТ, з яким позивач уклав Договір, перебуває в процедурі ліквідації у зв`язку з визнанням його неплатоспроможним.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року ухвалу апеляційного суду в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про зобов`язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. подати до ФГВФО додаткову інформацію про позивача як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк» скасовано, а справу в цій частині направлено для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) - змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови; в решті рішення суду в частині цих позовних вимог - залишено без змін.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційним судом підлягає з`ясуванню правомірність висновків суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , звернених до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., про включення позивача в перелік вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, для отримання відшкодування коштів за договором банківського вкладу (депозиту) №003-08500-200115 від 20.01.2015 в сумі 193 тис. грн.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 20 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 003-08500-200115 в національній валюті, відповідно до умов якого банк відкрив позивачу вкладний рахунок № НОМЕР_1 та зобов`язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування. Згідно з п. 1.3 вказаного договору вклад залучено на строк до 20 квітня 2015 року включно (т.1 а.с.12).

Також між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» 20.01.2015 укладено додаткову угоду № 1, якою п. 1.8 договору банківського вкладу (депозиту) № 003-08500-200115 викладено в іншій редакції, а саме: передбачена можливість зарахування вкладу на рахунок шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи (т.1 а.с.14).

Згідно платіжного доручення від 20 січня 2015 року № 44651323 ОСОБА_2 здійснено перерахунок грошових коштів у розмірі 193 000 грн на вкладний рахунок ОСОБА_1 (т.1 а.с.13).

Правління Національного банку України постановою від 02 березня 2015 року № 150 віднесло АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних (т.1 а.с.56-57).

На підставі даної Постанови відповідно до п.2 ч.5 ст.12 та ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Виконавча дирекція Фонду рішенням від 02 березня 2015 року № 51 в АТ «Дельта Банк» запровадила тимчасову адміністрацію з 03 березня 2015 року та призначила уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича (т.1 а.с.58).

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням №71 від 08 квітня 2015 року запровадила в ПАТ «Дельта Банк» тимчасову адміністрацію на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 №147 строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02.10.2015 включно, продовживши повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тичасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. на цей період (т.1 а.с.59-60).

Наказом уповноваженої особи Фонду від 16 вересня 2015 року № 813 визнано нікчемним договір банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2015 року № 003-08500-200115 відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону 4452-VI, оскільки кошти на вкладний рахунок ОСОБА_1 надійшли з вкладного рахунку іншої фізичної особи з метою створення штучного зобов`язання Фонду на відшкодування коштів за рахунок держави, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 23 вересня 2015 року № 8821/1488.

02 жовтня 2015 року Національний банк України прийняв постанову № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Дельта Банк». Того ж дня виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Позивач, вважаючи такі дії відповідачів протиправними, звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. включити ОСОБА_1 в перелік вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, для отримання відшкодування коштів за договором банківського вкладу (депозиту) №003-08500-200115 від 20.01.2015 в сумі 193000 грн вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

В розумінні статті ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Колегія суддів зазначає, що законодавством не встановлено обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. З урахуванням Додаткової угоди №1 від 20.01.2015 відсутні такі обмеження і за укладеним позивачем Договором банківського вкладу (депозиту).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

В силу приписів ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року №14, передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

В обгрунтування правомірності дій скаржник покликається на те, що правочин, вчинений сторонами, є таким, що штучно створює обов`язок Фонду щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснює за рахунок державних коштів. Вказує, що такі правочини, спрямовані на заволодіння державними коштами та, відповідно, порушують публічний порядок, є нікчемними згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, скаржник зазначив, що позивач не є вкладником Банку, оскільки грошові кошти внаслідок застосування наслідків визнання нікчемності договору банківського вкладу № 003-08500-200115 від 20 січня 2015 року повернуті особі, яка здійснила переказ на депозитний рахунок позивача, відповідно позивач не має договору банківського вкладу.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач уклала з ПАТ «Дельта Банк» договір банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2015 року та на відповідному рахунку позивача розміщено грошові кошти, отже, у розумінні Закону №4452-VI ОСОБА_1 є вкладником.

Укладення зазначеного договору та зарахування коштів на рахунок відбулося 20 січня 2015 року, тобто до запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» (03 березня 2015 року).

Грошові кошти на банківському рахунку ОСОБА_1 , відкритому у ПАТ «Дельта Банк», розміщено до запровадження тимчасової адміністрації, а тому на позивача поширюються гарантії Фонду на відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону №4452-VI.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Порушує її право на отримання гарантованої суми вкладу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року (справа №813/6229/15), а відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 червня 2016 року у справі №809/407/16 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді Р. Й. Коваль
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі 29.07.2019.