Справа № 2-а-6333/11/232
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-6333/11/232

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

01 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на постанову Ленінського районного суду м.Вінниці від 11 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці щодо повторного перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 04.01.2011 року з врахуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік;

- зобов"язати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 04.01.2011 року з врахуванням для обчислення пенсії визначеного у встановленому порядку показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік;

- зобов"язати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці виплачувати ОСОБА_1 перераховану у відповідності до п.4 ст.42 Закону України "Про обов"язкове державне пенсійне страхування" пенсію на час дії зазначеної норми Закону.

Постановою Ленінського районного суду м.Вінниці від 11 липня 2011 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку, як отримувач пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та продовжує працювати після призначення пенсії.

Позивач на підставі положень ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" звернувся із письмовою заявою до відповідача про перерахунок його пенсії із застосуванням середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік. В свою чергу, відповідач, обґрунтовуючи власні дії спільним листом Міністерства праці та соціальної політики України і Пенсійного фонду України від 11.03.2009 р. № 4096/02-01, провів вказаний перерахунок із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Не погодившись із діями відповідача, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено з позовних вимог, предметом спору є визнання протиправними дій відповідача при перерахунку пенсії працюючому пенсіонеру, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій працюючим пенсіонерам у зв`язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та страхового стажу регулюється пунктом 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями) (далі по тексту - Закон № 1058), який передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом 10 "б" пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-6 і визнання їх такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону № 1058 свідчить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, правила частини першої статті 40 цього Закону при перерахунку пенсії застосовуються з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід), а частина 2 цієї ж статті передбачає формулу для обчислення, а не перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Таким чином, у частині 4 статті 42 Закону № 1058-IV зазначено, що при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу.

Отже, аналізуючи частину 4 статті 42 Закону № 1058-IV, слід зробити висновок, що зазначена норма не встановлює обмеження можливості працюючого пенсіонера скористатись правом на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення, однак містить застереження, що наступний перерахунок пенсії може бути проведений не раніш як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії враховується та величина середньої заробітної плати (доходу), яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (абзац 4 частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV).

Частина 1 статті 40 вказаного Закону передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Колегія суддів зазначає, що правове розуміння понять "середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України" та "показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії" є різними правовими категоріями.

Як встановлено з матеріалів справи, призначення позивачу пенсії за віком вже відбулося.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не про її призначення, в зв`язку з чим відповідач обґрунтовано не врахував при перерахунку пенсії показник, що наведений у формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсій.

Виходячи з наведеного, середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і є величиною постійною незмінною при перерахунку пенсії на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії. Тобто, під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходи) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.

Разом з тим, при перерахунку пенсії не підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для призначення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, у зв`язку з визнанням даних змін до Закону неконституційними, оскільки приписами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в чинній з 22 травня 2008 року редакції застосування такого показника при перерахунку пенсії не передбачено.

При цьому відповідно до п.п. 3 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Однак, враховуючи пріоритетність законів на підзаконними актами, колегія суддів вважає, що зазначена норма, яка має нижчу юридичну силу, не підлягає застосуванню, оскільки Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, не передбачений, а тому не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія апеляційної інстанції, приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним доказам по справі, неправильно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення новогорішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці задовольнити повністю.

Постанову Ленінського районного суду м.Вінниці від 11 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.