Справа № 480/1190/19
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р. Справа № 480/1190/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,

представника позивача - адвоката Кучменка С.В.,

представника відповідача - Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, який її представник підтримав у судовому засіданні, мотивуючи вимоги тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 19.09.2018 р. № 18-7314/16-18-СГ їй було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Низівської селищної ради Сумського району Сумської області орієнтовною площею 2,00 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. На підставі отриманого наказу було розроблено відповідний проект землеустрою. Вказаний проект землеустрою було погоджено без зауважень Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області від 02.01.2019 р. № 50/82-19 за принципом екстериторіальності. Дана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером НОМЕР_1 .

Позивач звернулася до відповідача з заявою про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, однак листом від 29.01.2019 р. № Д--483-616/21-19 відповідач відмовив у затвердженні проекту землеустрою. Вважає відмову протиправною, оскільки Земельним кодексом України не передбачено підстав для відмови в затвердженні погодженого проекту землеустрою. У даному випадку передбачено лише обов`язок відповідача затвердити проект, натомість відповідач відмовив у погодженні з підстав, не передбачених законом. Оскільки процес надання формальної відмови в затвердженні проекту землеустрою може тривати безкінечно, вважає, що правильним способом захисту буде зобов`язання відповідача затвердити проект. Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, зазначив, що при розгляді проекту землеустрою було встановлено розбіжність щодо місця розташування земельної ділянки, на яку наказом від 19.09.2018 р. № 18-7314/16-18-СГ позивачці надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, та місця розташування земельної ділянки, зазначеного розробником у проекті землеустрою, через що було відмовлено в затвердженні проекту. Позивач звернулася до суду з вимогою зобов`язати відповідача примусово затвердити проект землеустрою, що є фактичним втручанням в дискреційні повноваження відповідача. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 19.09.2018 р. № 18-7314/16-18-СГ позивачці було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Низівської селищної ради Сумського району Сумської області орієнтовною площею 2,00 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.13)

На підставі виготовленого та погодженого проекту в Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с.11,17-22).

У січні 2019 року позивач подала відповідачу заяву про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Листом від 29.01.2019 р. № Д--483-616/21-19 відповідач відмовив у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Підставою вказано розбіжність щодо місця розташування земельної ділянки: відповідно до наказу від 19.09.2018 р. № 18-7314/16-18-СГ, яким позивачці надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, бажана до відведення земельна ділянка має інше місце розташування (а.с.23).

Суд погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність правомірною з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначенні у статті 116 Земельного кодексу України.

Так, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 ЗК України).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, який розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

З наведених норм вбачається, що проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З аналізу вказаних норм вбачається, що процес отримання земельної ділянки у власність передбачає декілька етапів, а саме:

1) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

2) розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

3) затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Підстав для відмови у затвердженні належним чином погодженого Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність законодавством не передбачено. Разом з тим, як зазначив у судовому засіданні представник відповідача, вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, позивач просила надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована за межами населених пунктів на території Низівської селищної ради Сумського району Сумської області. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 19.09.2018 р. № 18-7314/16-18-СГ позивачці надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Низівської селищної ради Сумського району Сумської області орієнтовною площею 2,00 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.12,13).

При цьому позивачем було подано відповідачу на розгляд проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншої, ніж тієї, на яку наказом від 19.09.2018 р. № 18-7314/16-18-СГ їй було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Так, під час розгляду поданої позивачем заяви про затвердження проекту землеустрою та доданого до неї Проекту землеустрою при порівнянні поконтурної експлікації, ситуаційного плану земельної ділянки проекту землеустрою та викопіювання земельної ділянки, на яку наказом від 19.09.2018 р. № 18-7314/16-18-СГ позивачці надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, відповідачем було встановлено розбіжність між конфігурацією та місцезнаходженням земельної ділянки, яку бажала отримати у власність позивач, та земельної ділянки, на яку було розроблено проект землеустрою. Також встановлено, що позивачем та розробником проекту самостійно, без будь-якого погодження з відповідачем, на власний розсуд було змінено місце розташування земельної ділянки, що значно відхиляється від земельної ділянки, на яку було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, а виконавцем документації із землеустрою розроблено проект землеустрою на земельну ділянку, на яку дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідачем не надавався. Крім того, відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельну ділянку, бажану до відведення позивачці та на яку видано наказ від 19.09.2018 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, державним кадастровим реєстратором 19.11.2018 р. було зареєстровано в Державному земельному кадастрі на праві власності за гр. ОСОБА_2 Кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2 (а.с.12-13,66).

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На підставі ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідач у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинен був прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Разом з тим, позивачем було розроблено та подано до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області проект землеустрою на земельну ділянку, на яку Головне управління дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не надавало. Отже, позивачем не було дотримано вимог ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, зазначеної в поданому на затвердження проекті, позивач не отримувала. У зв`язку з цим відповідачем прийнято рішення про відмову у затвердженні Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , що узгоджується із принципами та завданнями регулювання земельних відносин та порядком набуття права на землю громадянами та юридичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачці в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, тому за наведених обставин і правових норм вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (, вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021) про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах

Повне рішення складене 29 липня 2019 року.