Справа № 120/2038/19-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 серпня 2019 р. Справа № 120/2038/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач, Тульчинське ОУПФУ Вінницької області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 06 травня 2019 року звернулась до Тульчинського ОУПФУ Вінницької області з письмовою заявою про призначення та виплату пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії померлого годувальника, відповідно до статтею 36,37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідач, листом №709/13-13/2 від 28.05.2019 повідомив, що 20.05.2019 по матеріалам пенсійної справи годувальника здійснено перехід з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника. Позивач вважає, що має право на отримання пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її померлий чоловік, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) в порядку статті 263 КАС України. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

11.07.2019 на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від Тульчинського ОУПФУ Вінницької області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема, представник відповідача вказує, що положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а визначає можливість призначення пенсії на загальних умовах, встановлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, позивачу було призначено пенсію по втраті годувальника на загальних підставах, відповідно до норм статей 36-37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, стороною відповідача звернуто увагу, що лист від №709/13-13/2 від 28.05.2019 сформовано у відповідь на заяву позивача від 20.05.2019, в якій вона просить надати копію розпорядження про переведення з одного виду пенсії на інший. Таким чином, вказаний лист не містить жодної відмови.

25.07.2019 позивачем подано до суду відповідь на відзив, однак суд не приймає до уваги зазначену відповідь, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України, заявами по суті справи, у даній категорії справ, є позов та відзив.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 01.09.1963, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 від 01.09.1963.

ОСОБА_2 працював суддею Немирівського районного суду Вінницької області на посаді голоси суду, а 25.07.2000 звільнений з посади судді у відставку.

З 01.01.2007 перебував на обліку в пенсійному фонді та отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, про що свідчить наявне в матеріалах справи Розпорядження №10236 від 15.02.2007.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (актовий запис про смерть №32), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 26.06.2018.

З адміністративного позову вставлено, що 06.05.2019 позивачка звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника, що також не заперечувалось відповідачем у його відзиві на адміністративний позов.

20.05.2019 позивачка звернулась до відповідача з заявою, в якій просила надати копію розпорядження про переведення з виду на вид про роз`яснення підстав та розмірів нарахування її пенсії.

Листом від 28.05.2019 за №709/13-13/2 Тульчинське ОУПФУ Вінницької області повідомило позивачку, що згідно заяви від 06.05.2019 її переведено з пенсії по віку на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 20.05.2019, відповідно до частини першої статті 36 та частини першої статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де визначено на одного непрацездатного члена сім`ї 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Не погоджуючись із переведенням її на пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника, та вважаючи, що має право на отримання пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її померлий чоловік, позивачка звернулась до суду з даним позовом в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову у формі листа Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за № 709/13-13/2 від 28.05.2019 щодо розгляду її заяви від 06.05.2019 про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника;

- зобов`язати Тульчинське ОУПФУ у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №1058-ІУ, пенсію у зв`язку із втратою годувальника, виходячи з розміру 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час смерті годувальника, її чоловіка - ОСОБА_2 , починаючи з дати її призначення - 06.05.2019 та зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , враховуючи вищевказане з дати її призначення - 06.05.2019, із врахуванням фактично проведених виплат.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них обставин, а також у старості та у інших випадках, передбачених законом.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до приписів частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Положеннями частини 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на час смерті ОСОБА_2 та звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника остання була непрацездатною у зв`язку з досягненням пенсійного віку та до дня смерті чоловіка перебувала на його утриманні, а тому відповідала усім вимогам, які необхідні для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Щодо посилань відповідача на те, що при розрахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника не може враховуватись розмір отримуваного годувальником щомісячного довічного утримання на час настання смерті, суд зазначає наступне.

З огляду на частиною 4 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з статтею 142 частиною 5 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, щомісячне довічне грошове утримання також являє собою регулярну щомісячну грошову виплату, яка була призначена чоловіку позивачки, у зв`язку із звільненням у відставку, та виплачувалась територіальним органом Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України як захід матеріального забезпечення.

Відтак, право на переведення позивачки на пенсію у зв`язку з втратою годувальника передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який не містить ніяких виключень щодо годувальників.

Крім того, слід зазначити, що відмінність у ставленні при призначенні пенсії даного виду не може бути визнана виправданою з точки зору об`єктивних та розумних обґрунтувань, оскільки отримувана годувальником сума щомісячного грошового утримання за правовою природою являлась призначеною на законних підставах регулярною виплатою за рахунок державних коштів.

Крім того, згідно із практикою Європейського Суду з прав людини (справа «Пічкур проти України»), якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях.

Підсумовуючи наведене, у правовідносинах, з приводу яких подано позов, позивачка ОСОБА_1 має право на переведення її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на момент смерті її чоловіка. Відповідні посилання відповідача з приводу того, що чинним законодавством не передбачено призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд відхиляє, виходячи з вищевказаного.

Разом з тим, суд погоджується з наведеними у відзиві на позовну заяву аргументами відповідача, що лист від 28.05.2019 за №709/13-13/2 Тульчинське ОУПФУ Вінницької області мав лише інформаційний характер та стосується розгляду поданого до позивачем до пенсійного фонду запиту від 20.05.2019.

Таким чином, позовна вимога позивачки в частині визнання протиправною та скасування відмови у формі листа Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за № 709/13-13/2 від 28.05.2019 щодо розгляду її заяви від 06.05.2019 про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника задоволенню не підлягає.

Поряд із цим, зважаючи на вищенаведені правові норми, а також встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов до переконання, що відповідач протиправно під час розгляду поданої позивачем 06.05.2019 заяви про переведення її з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника, визначив пенсію в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника, замість 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її померлий чоловік.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному ж випадку, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Тульчинського ОУПФУ Вінницької щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника у в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника, замість 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її померлий чоловік.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Тульчинське ОУПФУ Вінницької призначити ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №1058-ІУ, пенсію у зв`язку із втратою годувальника, виходячи з розміру 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час смерті годувальника, її чоловіка - ОСОБА_2 , починаючи з дати її призначення - 06.05.2019 та зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , враховуючи вищевказане з дати її призначення - 06.05.2019, із врахуванням фактично проведених виплат, суд виходить з наступного.

Вказану вимогу суд розцінює як похідну вимогу від вимоги про визнання протиправними дій Тульчинського ОУПФУ Вінницької щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника у в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника, замість 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її померлий чоловік.

Судом встановлено, що 06 травня 2019 року, позивачка подала до пенсійного фонду заяву про призначення та виплати їй пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % пенсії померлого годувальника. На підставі даної заяви, позивачу, було призначено пенсію по втраті годувальника у розмірі 50 % від пенсії по віку померлого годувальника.

Як вже зазначалося судом, була встановлена протиправність дій відповідача, чим порушено право позивача, яке гарантоване Конституцією на пенсійне забезпечення.

Таким чином, для відновлення порушеного права позивача, суд вважає належним способом відновлення порушених прав буде зобов`язання здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника та виплачувати пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 06 травня 2019 року з урахуванням Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці № 4-35/0297 від 05.04.2019, із врахуванням фактично проведених виплат.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 768,40 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо переведення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника, замість 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її померлий чоловік.

Зобов`язати Тульчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на пенсію по втраті годувальника та виплачувати пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 06 травня 2019 року з урахуванням Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці № 4-35/0297 від 05.04.2019, із врахуванням фактично проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Тульчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. М.Леонтовича, 51, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, )

Суддя /підпис/ Жданкіна Наталія Володимирівна

Згідно з оригіналом:

Суддя:

Секретар: