Справа № 320/1069/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року № 320/1069/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, за участю третіх осіб, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, Міністерства охорони здоров`я України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області (08133, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Балукова, 22, ), Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (01133, м. Київ, бул. Лесі України, 26-А, ), Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2-А, ), треті особи - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2-А, ), Міністерство охорони здоров`я України (01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7, ), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо неналежного розгляду її звернень та зобов`язати кожного з них провести перевірку дотримання власником кафе «La Crevet» вимог чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до кожного із відповідачів з вимогою вжити заходів реагування, спрямованих на усунення порушень його права на належні та безпечні умови проживання, порушені внаслідок неналежного встановлення в кафе «La Crevet» вентиляційної труби відведення продуктів горіння та диму з приміщень закладу харчування.

За твердженням позивача, його звернення залишились без належного реагування, перевірка усіх доводів жодним із суб`єктів владних повноважень не проведена, заходів щодо захисту прав та законних інтересів позивача не вжито, а власник кафе «La Crevet» безперешкодно продовжує свою протиправну діяльність. Вважає, що така бездіяльність відповідачів порушує його права, установлені, зокрема, Конституцією України, Законами України «Про звернення громадян» та «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» і тому просить суд визнати її протиправною та зобов`язати кожного із відповідачів провести перевірку дотримання власником кафе «La Crevet» вимог чинного законодавства.

Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області позов не визнав, 01.04.2019 подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив про повідомлення позивача про те, що функції державного будівельно-архітектурного контролю та території м. Ірпінь Київської області передані Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінського міської ради Київської області. Відтак, вважає позовні вимоги безпідставними, а себе неналежним відповідачем по даній справі і просить суд у задоволені позову відмовити.

Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області позов не визнало, 09.04.2019 подало до суду відзив на позовну заяву в якому зазначило, що управлінням вжито всіх установлених законодавством заходів реагування на звернення позивача. Однак, внаслідок відсутності погодження Міністерства охорони здоров`я України на проведення позапланової перевірки кафе «La Crevet», проведення позапланового заходу нагляду (контролю) знаходиться поза межами компетенції управління. Оскільки Головним управління Держпродспоживслужби в Київській області також направлено до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради лист для організації комісійного розгляду порушеного питання із залученням представників органів місцевого самоврядування, управління вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволені позову відмовити.

Виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області позов не визнав, 09.04.2019 подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що розглядати та перевіряти порушені у зверненні позивача питання законодавством уповноважено Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області. Проте вважає, що саме управління не вжило всіх необхідних заходів для захисту прав позивача, а тому наполягає на необґрунтованості позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні.

Міністерство охорони здоров`я України 02.05.2019 надало суду пояснення про неможливість надання Держпродспоживслужбі та її територіальним органам погодження на проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) внаслідок відсутності затверджених міністерством уніфікованих форм актів, що складаються за результатами їх здійснення, як того вимагає чинне законодавство.

У відповідях на відзиви відповідачів та пояснення третьої особи, позивач не погоджується із доводами суб`єктів владних повноважень, вважає їх бездіяльність протиправною та просить суд задовольнити свої вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи на 03.06.2019.

Як вбачається зі змісту відзивів на позовну заяву Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 09.04.2019 та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 02.05.2019, відповідачі просять суд здійснювати розгляд справи за відсутності їх представників.

3 червня 2019 року до Київського окружного адміністративного суду надійшли клопотання позивача та Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, суд прийняв рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

27 червня 2018 року позивач звернувся до власника кафе «La Crevet» з вимогою вжити заходів із переобладнання вентиляційної (димової) труби, встановленою в кафе, з метою унеможливлення потрапляння диму та продуктів горіння до житла позивача (а.с.14).

Не отримавши відповідь від власника кафе, 27.07.2018 позивач, посилаючись на положення статті 39 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області із вимогою про вжиття заходів, спрямованих на усунення порушень його права на належні та безпечні умови проживання (а.с.15,61).

За результатами розгляду звернення позивача, керуючись вимогами положень статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області листом від 07.08.2018 за № 10-04.1-12/6964 звернулось до Міністерства охорони здоров`я України з проханням надати погодження на проведення позапланової перевірки кафе «La Crevet» (а.с.67).

В обґрунтування необхідності проведення позапланової перевірки Головне управління зазначило, що ним вбачається порушення власниками кафе «La Crevet» вимог нормативно-правових актів, а саме, пунктів 8.5, 8.6, 8.9 розділу «Охорона атмосферного повітря населених пунктів» Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 № 173 «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів», гранично-допустимої концентрації хімічних і біологічних чинників в атмосферному повітрі населених місць, затверджених т.в.о. Головного державного санітарного лікарі України від 03.03.2015, статті 19 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», пунктів 5.23, 5.33 ДБН В.2.2-15:2005 «Житлові будинки. Основні положення» (а.с.68).

Про надання до Міністерства охорони здоров`я України запиту для отримання погодження на проведення позапланової перевірки кафе «La Crevet», Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області повідомило позивача листом від 10.08.2018 за № 10-04.1-12/7120. Крім того, зазначило в листі інформацію про направлення звернення позивача також до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області для організації комісійного розгляду порушеного ним питання із залученням представників органів місцевого самоврядування, Ірпінського міського відділу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, ДУ «Київський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» та інших причетних служб, установ та відомств (а.с.62,63).

У зв`язку із неотриманням від Міністерства охорони здоров`я України погодження на проведення перевірки, листом від 06.09.2018 № 10-08.2-01/7987 Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області повідомило позивача про продовження терміну розгляду його звернення на 15 (п`ятнадцять) днів (а.с.65-66).

Листом від 18.09.2018 за № 10-04.1-12/8435, Головне управління повторно повідомило, в тому числі позивача, про направлення листа до Міністерства охорони здоров`я України та до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, як органу місцевого самоврядування (а.с.69-70).

У зв`язку зі закінченням строків, передбачених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області, листом від 21.09.2018 № 10-08.2-01/8553 повідомило позивача про те, що позапланова перевірка кафе «La Crevet» буде проведена у разі надходження від Міністерства охорони здоров`я України погодження на проведення цієї перевірки (а.с.21).

В матеріалах справи наявний також лист від 19.10.2018 за № 10-25.27-18/525 Ірпінського міського відділу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, направленого до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради, з проханням повідомити про створення Ірпінською міською радою Київської області комісії та про результати розгляду звернення позивача (а.с.72-73).

Згідно із наявними в матеріалах справи поясненнями Міністерства охорони здоров`я України, надання ним погодження на проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) Держпродспоживслужбі та її територіальним органам є неможливим внаслідок відсутності затверджених уніфікованих форм актів, що складаються за результатами їх здійснення.

Таким чином судом встановлено, що Головним управлінням Держпродспоживслужби у Київській області, на дату подання позовної заяви до суду, не отримано погодження Міністерства охорони здоров`я України на проведення позапланової перевірки кафе «La Crevet» за зверненням позивача.

Вважаючи бездіяльність Головного управління протиправною, позивач звернувся до суду з вимогами визнати бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області щодо неналежного розгляду звернення позивача протиправною та зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області згідно звернення позивача провести перевірку дотримання власником кафе «La Crevet» вимог чинного законодавства.

Крім того судом встановлено, що 27.07.2019 позивач звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області із вимогою про вжиття заходів, спрямованих на усунення порушень його права на належні та безпечні умови проживання, посилаючись на пункт 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 (а.с.16).

Листом від 30.08.2018 за № 10/10-41/3008/08/01, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області передав звернення позивача на розгляд до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області (а.с.51), про що 31.03.2018 підписано відповідний акт № 10 приймання-передавання документів (а.с.52-54).

Як вбачається із відзиву Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, звернення позивача було передано за належністю, оскільки функції державного будівельно-архітектурного контролю та території м. Ірпінь Київської області з 31.03.2016 передані Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області листом від 17.09.2018 за № 1709/7 повідомила позивача, що питання, порушенні у зверненні, не належать до компетенції інспекції. Тому, звернення перенаправлене до Ірпінського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Київській області.

Вважаючи бездіяльність Департаменту протиправною, позивач звернувся до суду з вимогами визнати бездіяльність Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області щодо неналежного розгляду звернення позивача протиправною та зобов`язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області згідно звернення позивача провести перевірку дотримання власником кафе «La Crevet» вимог чинного законодавства.

Також судом встановлено, що 27.07.2018 позивач звернувся до Ірпінського Міського голови із вимогою про вжиття заходів, спрямованих на усунення порушень його права на належні та безпечні умови проживання, посилаючись на положення статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (а.с.17).

У відповідь на лист Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області за №10-04.1-12/7120 від 10.08.2018, листом від 31.08.2018 за № 01-23/2714, заступник Ірпінського міського голови повідомив Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області про те, що відповідно до статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту та зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад. Кафе «La Crevet» є об`єктом приватної власності, а тому Виконавчий комітет не має повноважень його перевіряти. У зв`язку з цим, Виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області просив Головне управління повторно звернутися до Міністерства охорони здоров`я України для отримання погодження на проведення позапланової перевірки. Копія листа заступника Ірпінського міського голови направлена позивачеві (а.с.64).

Водночас, листом від 24.09.2019 за №305 відділ економіки Виконавчого комітету Ірпінської міської ради звернувся до КП «Контроль благоустрою міста» з поданням про проведення перевірки фактів диміння вентиляційної труби відведення продуктів горіння та диму з приміщення кухні закладу харчування ззовні та вжити заходи реагування.

Вважаючи бездіяльність Виконавчого комітету Ірпінської міської ради протиправною, позивач звернувся до суду з вимогами визнати бездіяльність Виконавчого комітету щодо неналежного розгляду звернення позивача протиправною та зобов`язати Виконавчий комітет Ірпінської міської ради згідно звернення позивача провести перевірку дотримання власником кафе «La Crevet» вимог чинного законодавства.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Щодо позовних вимог до Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією України та законами України.

Суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, відповідні права і обов`язки державних органів, підприємств, установ, організацій та громадян, порядок організації державної санітарно-епідеміологічної служби і здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні регулює, визначає та встановлює Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення».

Згідно положень статті 33 вказаного Закону, основними напрямами діяльності державної санітарно-епідеміологічної служби, серед іншого, є здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду, який проводиться відповідно до Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні, що затверджується Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 39 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»).

Мета, основні завдання та порядок здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні визначені Положенням про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 1999 року № 1109.

Пунктом восьмим Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні визначено, що поточний державний санітарно-епідеміологічний нагляд включає, в тому числі, контроль за дотриманням юридичними і фізичними особами передбачених санітарним законодавством, санітарними та протиепідемічними (профілактичними) заходами, приписами, постановами, висновками, дозволами та реєстраційними свідоцтвами, умовами державної реєстрації вимог безпеки для здоров`я і життя людини.

З метою оптимізації системи центральних органів виконавчої влади, постановою Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 10.09.2014 № 442 утворено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері охорони прав на сорти рослин, у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.

Відповідно до положень абзацу четвертого підпункту третього пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) відповідно до покладених на неї завдань організовує, здійснює у межах повноважень, передбачених законодавством, державний нагляд (контроль) щодо дотримання вимог санітарного законодавства. Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (абзац перший пункту сьомого вказаного Положення).

Таким чином, нагляд (контроль) щодо дотримання вимог санітарного законодавства, зокрема з питань щодо належності умов та безпеки для проживання, порушених позивачем у своєму зверненні, належить до компетенції Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області.

Головним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, є Міністерство охорони здоров`я України (пункт перший Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 267).

Згідно вимог частини першої статті 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Судом встановлено, що заява позивача від 27.07.2018 прийнята Головним управлінням Держпродспоживслужби у Київській області та за результатами її розгляду встановлена необхідність перевірки можливих порушень власниками кафе «La Crevet» вимог нормативно-правових актів, а саме, пунктів 8.5, 8.6, 8.9 розділу «Охорона атмосферного повітря населених пунктів» Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 № 173 «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів», гранично-допустимої концентрації хімічних і біологічних чинників в атмосферному повітрі населених місць, затверджених т.в.о. Головного державного санітарного лікарі України від 03.03.2015, статті 19 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», пунктів 5.23, 5.33 ДБН В.2.2-15:2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Однією із підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) стаття 6 Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом (абзац шостий частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Таким чином, умовою прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) суб`єкта господарювання на підставі звернення фізичної особи про порушення її прав та законних інтересів, є погодження такого позапланового заходу органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю). При цьому суд звертає увагу сторін на ту обставину, що невиконання цієї умови суб`єктом владних повноважень є підставою для визнання його дій протиправними та, відповідно, наділяє суб`єкта господарювання правом на недопущення контролюючого органу до перевірки.

На виконання зазначених приписів законодавства, Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області листом від 07.08.2018 за № 10-04.1-12/6964 звернулось до Міністерства охорони здоров`я України із запитом для отримання погодження на проведення позапланової перевірки кафе «La Crevet».

Міністерством охорони здоров`я України таке погодження не надано, що унеможливлює прийняття Головним управлінням Держпродспоживслужби у Київській області рішення про проведення позапланового заходу контролю (нагляду) кафе «La Crevet».

Судом встановлено, що у зв`язку зі закінченням строків, передбачених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області листом від 21.09.2018 № 10-08.2-01/8553 повідомило позивача про те, що позапланова перевірка кафе «La Crevet» буде проведена у разі надходження від Міністерства охорони здоров`я України погодження на проведення цієї перевірки.

Водночас, Міністерство охорони здоров`я України, як головний орган у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, а також забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, відмовило у погодженні проведення позапланової перевірки кафе «La Crevet». Така бездіяльність призвела до порушення прав та інтересів позивача.

Водночас суд, враховуючи предмет та підстави позову, позбавлений можливості, у даному випадку, вийти за межі позовних вимог з метою належного та ефективного захисту порушених прав позивача.

Таким чином суд констатує, що Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області, як то передбачено Законом України «Про звернення громадян», своєчасно розглянуло звернення позивача, здійснило всіх належних від нього заходів для організації перевірки викладених в ньому фактів та повідомило позивача про наслідки розгляду заяви.

Відтак, твердження позивача про протиправну бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області щодо розгляду його звернення не відповідає дійсним обставинам справи та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Суд також звертає увагу позивача на положення частини другої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за якими проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Отже, проведення Головним управлінням Держпродспоживслужби у Київській області позапланового заходу нагляду (контролю) суб`єкта господарювання за рішенням суду цим законом не передбачено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області щодо неналежного розгляду звернення позивача протиправною та зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області згідно звернення позивача провести перевірку дотримання власником кафе «La Crevet» вимог чинного законодавства, не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до положень статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (абзац третій частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначені органи архітектурно-будівельного контролю та орган архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Так, до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду визначений центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно положень пункту сьомого частини першої статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад (крім міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, та міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч) - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), розташованих у межах відповідних населених пунктів; виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками, розташованих у межах відповідних населених пунктів; центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), а також щодо всіх об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), розташованих у межах населених пунктів.

Пунктом восьмим частини першої статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначено, що управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

Таким чином, критерії, за якими розділяються повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю за об`єктом контролю, встановлені положеннями пункту сьомого частини першої статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У разі якщо сільські, селищні, міські ради не утворили виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю, повноваження таких органів виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через відповідних головних інспекторів будівельного нагляду (частина друга статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Згідно із абзацом другим пункту 91 розділу V Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на період до утворення (визначення) місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування органів державного архітектурно-будівельного контролю повноваження, визначені цим Законом, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відтак, законом установлений період у який центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду може здійснювати заходи контролю щодо об`єктів, підконтрольних виконавчим органам з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад, тобто, у період до утворення такого органу.

Судом встановлено, що на території міста Ірпінь утворено Інспекцію державного архітектурно - будівельного контролю Ірпінської міської ради, яка здійснює свою діяльність на підставі Положення про Інспекцію державного архітектурно - будівельного контролю Ірпінської міської ради, затвердженого рішенням Ірпінської міської ради №120-4-VII від 23.11.2015. (http://imr.gov.ua/rishennya-miskoji-radi/2153-pro-zatverdzhennya-polozhennya-pro-inspektsiyu-derzhavnogo-arkhitekturno-budivelnogo-kontrolyu-irpinskoji-miskoji-radi-120-4-vii).

Таким чином, на дату виникнення спірних правовідносин, функції державного будівельно-архітектурного контролю та території м. Ірпінь Київської області щодо об`єктів які відповідають критеріям, встановленим пунктом сьомим частини першої статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», уповноважена виконувати Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю Ірпінської міської ради.

Як вбачається із звернення позивача до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, заявник вважає порушеним його право на належні та безпечні умови проживання через переобладнання вентиляційної (димової) труби у кафе «La Crevet», яке, на його думку, здійснено з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні докази того, що вентиляційна (димова) труба у кафе «La Crevet» або об`єкт, на якому здійснено її переобладнання, відповідно до положень пункту сьомого частини першої статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідає критеріям об`єкта, державний архітектурно - будівельний контроль на якому здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, суд погоджується із твердженням Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про підконтрольність розгляду звернення позивача Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю Ірпінської міської ради.

В силу положень абзацу третього статті 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Судом встановлено, що на виконання вказаних приписів, листом від 30.08.2018 №10/10-41/3008/08/01, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області передав звернення позивача від 27.07.2018 на розгляд до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, повідомивши про це позивача. Відтак, твердження та посилання позивача на протиправну бездіяльність Департаменту не підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги визнати про визнання бездіяльність Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області щодо неналежного розгляду звернення позивача протиправною та зобов`язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області згідно звернення позивача провести перевірку дотримання власником кафе «La Crevet» вимог чинного законодавства, не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, суд зазначає таке.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно положень частини першої статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Частиною третьою статті 140 Конституції України установлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до положень частини першої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Таким чином, відповідна міська рада та виконавчий комітет такої міської ради є окремими юридичними особами, наділені окремими повноваженнями, визначеними главою 1 та главою 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно.

Судом встановлено, що Ірпінська міська рада з 16.04.1998 зареєстрована, як юридична особа та має код за . Виконавчий комітет Ірпінської міської ради з 16.04.1998 зареєстрований, як юридична особа та має код за .

Повноваження сільського, селищного, міського голови визначені статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В силу положень пункту 14 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

Сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста, а також, очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету (частини перша та третя статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Таким чином суд констатує, що міський голова, як головна посадова особа міста, в межах своїх повноважень, установлених законом, представляє у відносинах із громадянами як міську раду, так і виконавчий комітет такої ради, які є окремими юридичними особами та маючи свої обов`язки і компетенцію, відповідно, несуть самостійну юридичну відповідальність в разі їх порушення або недотримання.

Судом встановлено, що позивач 27.07.2018 звернувся персонально до Ірпінського Міського голови Карплюка В.А. із вимогою про вжиття заходів, спрямованих на усунення порушень його права на належні та безпечні умови проживання, посилаючись на положення статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (а.с.17).

Однак суд зауважує, що посилання позивача у тексті звернення на положення законодавчих актів, які установлюють повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку, само по собі не може визначати адресата такого звернення.

Водночас, матеріали справи не містять доказів звернення позивача саме до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, бездіяльність якого позивач просить суд визнати протиправною.

Відтак, суд позбавлений можливості надати правову оцінку діям або бездіяльності особи щодо розгляду звернення, яке такій особі від заявника не надавалось.

Крім зазначеного, судом встановлено, що позивач 27.07.2018 одночасно звернувся до трьох суб`єктів владних повноважень з одних й тих самих підстав, одного предмету та з однаковою вимогою розглянути заяву та згідно компетенції вжити заходів реагування, спрямованих на усунення порушень його права на належні та безпечні умови проживання.

Єдиним законним способом перевірки адресатами звернень та підтвердження фактів, викладених позивачем у заявах, є здійснення ними заходів державного нагляду (контролю).

Водночас суд звертає увагу, що вимогами абзацу другого частини другої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання заборонено.

Тобто, одночасне подання позивачем звернень з одного й того самого питання різним суб`єктам владних повноважень, само по собі унеможливлює проведення всіма отримувачами звернень державного нагляду (контролю) з порушеного в цих зверненнях питання.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання бездіяльність Виконавчого комітету Ірпінської міської ради щодо неналежного розгляду звернення позивача протиправною та зобов`язати Виконавчий комітет Ірпінської міської ради згідно звернення позивача провести перевірку дотримання власником кафе «La Crevet» вимог чинного законодавства, не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єктів владних повноважень, а доказів понесення ними судових витрат суду не надано, судові витрати у цій частині стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись вимогами статтями 2, 6-11, 12, 72-77, 173-181, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення 30.07.2019

Суддя Панченко Н.Д.