Справа № 420/6108/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 р.м. ОдесаСправа № 420/6108/18

Головуючий в І інстанції: Іванов Е.А.

Дата та місце ухвалення рішення: 07.03.2019 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЇВВА САПЛАЙ» до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЇВВА САПЛАЙ» звернулось до суду з позовом до Київської митниці ДФС, в якому позивач просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA125100/2018/000031/1 від 19.09.2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA125100/2018/000031/1 від 19.09.2018 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи та порушення норм матеріального права.

Представником позивача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2018 року декларантом позивача ТОВ «ТРІМЕКС ПІВДЕНЬ» (далі - Декларант) заявлено до митного оформлення за електронною митною декларацією (далі - ЕМД) типу IM 40 АА № UA 125100/2018/325871 товар 1: «Частини лічильників електроенергії: 687254-119-02 РСВА for enerdgy meter - 907 2шт; 687254-106-03 РСВА for enerdgy meter - 187 2шт; 687254-119-02 РСВА for enerdgy meter - 128 2шт; 687285-094-01 РСВА for enerdgy meter - 300 2шт. У вигляді друкованих плат з встановленими елементами. Торговельна марка: NOVA ETS. Виробник: ZHONG GAO CHENG SCIENCE PARK CO., LTD. Країна виробництва: CN. Місць - 78 СТ/78»; товар 2: «Вироби з пластмас, пристрої контролю за доступом: Пластикові пломби (200шт у комплекті) - 116 комплектів. Суто цивільного використання. Торговельна марка: NOVA ETS. Виробник: ZHONG GAO CHENG SCIENCE PARK CO., LTD. Країна виробництва: CN».

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів за цією МД декларантом позивача до митниці подано: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) - 9UA - 03.08.18; авіаційна вантажна накладна (Air waybill) - BST665 - 03.09.18; мастер авіаційна вантажна накладна (Master air waybill - 235-76928051 - 03.09.18; декларація про походження товару (Declaration of origin) - 9UA - 03.08.18; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів - 9-09UA - 03.08.18; договір про надання послуг митного брокера - 180906 - 06.09.18.

Митна вартість товару у вказаній митній декларації визначена позивачем з застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту).

За результатами розгляду наведеної митної декларації та доданих до неї документів, відповідачем було складено картку відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України № UA125100/2018/00268, а також було прийняте рішення про коригування митної вартості товару № UA125100/2018/000031/1 від 19.09.2018 року, яким вартість задекларованого товару позивача визначено із застосуванням резервного методу та митну вартість по товарам скориговано пропорційно вазі, а саме: товар № 1 - 5884,88 USD (вартість згідно прайс - листа) + 9740,78 USD/1697 кг. (вартість перевезення) = 9,20 USD/кг., товар № 2 - 23,20 USD (вартість згідно прайс - листа) + 80,36 USD/14 кг (вартість перевезення) = 7,39 USD/кг.

Підставою для коригування митної вартості відповідачем зазначено, що надані декларантом до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а саме: витрати на транспортування вантажу по міжнародній авіаційній накладній № 235-76928051, яка відповідно до Міжнародних правил авіаційних перевезень є договором на перевезення, зазначено вартість перевезення - 77127,45 HKD (9825,79 дол. США), що значно перевищує обчислену декларантом митну вартість (DDU UA Kiev - 5908,08 дол. США). Відповідач вказав, що з метою підтвердження числових значень складових митної вартості від декларанта було витребувано додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні. Водночас, відповідач дійшов висновку, що подані декларантом документи (прайс - лист, декларація країни відправлення, лист ТОВ «Експоцентр Одеса») не містять належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, а лише підтверджують фактурну вартість товару, тому підтвердити заявлену митну вартість за основним методом неможливо. Відповідач зазначив, що не надано (згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні) договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість, яких визначається, та рахунок про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором. При цьому, відповідач дійшов висновку, що надані додатково документи не підтверджують об`єктивно та достовірно заявлену митну вартість, зокрема, у наданому прайс - листі від виробника товару зазначено вартість товару без урахування витрат на транспортування.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів суду правомірність винесення оскаржуваного рішення, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на викладене.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України (далі - МК України) заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).

Як встановлено ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Підставою для коригування митної вартості відповідачем зазначено, що надані декларантом до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а саме: витрати на транспортування вантажу по міжнародній авіаційній накладній № 235-76928051, яка відповідно до Міжнародних правил авіаційних перевезень є договором на перевезення, зазначено вартість перевезення - 77127,45 HKD (9825,79 дол. США), що значно перевищує обчислену декларантом митну вартість (DDU UA Kiev - 5908,08 дол. США).

У зв`язку з чим, розрахунок митної вартості товару відповідачем виконаний наступним чином: до вартості, зазначеної у прайс-листі додано витрати на транспортування згідно з авіаційною вантажною накладною (9825,79 USD/1711 КГ - 5,74 USD/кг).

Отже, митну вартість відповідачем скориговано на вартість перевезення, яка зазначена у авіаційній накладній, наданій декларантом до митного оформлення в якості транспортного документа. Митну вартість по товарам скориговано пропорційно вазі, а саме: товар №1 - 5884,88 USD (вартість згідно прайс - листа) + 9740,78 USD/1697 кг. (вартість перевезення) = 9,20 USD/кг., товар №2 - -23,20 USD (вартість згідно прайс - листа) + 80,36 USD/14 кг (вартість перевезення) = 7,39 USD/кг.

Визнаючи протиправним здійснене відповідачем коригування митної вартості заявленого позивачем до декларування товару, суд першої інстанції послався на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не враховано, що перевезення товарів здійснювалось на умовах DDU-Kiev, за якими витрати щодо перевезення несе продавець.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач безпідставно включив до ціни товару позивача витрати на перевезення.

При цьому, доходячи такого висновку, суд першої інстанції виходив з того, що поставка спірного товару була здійснена позивачем на підставі контракту № 9-09UA, укладеного ТОВ «ЇВВА САПЛАЙ» з фірмою «Nova ETS» LTD - 23.08.2018 року.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Так, вирішуючи справу, судом першої інстанції не враховано, що заявлений позивачем до декларування товар був поставлений на митну територію України на підставі контракту № 9-09UA, який був укладений позивачем з фірмою «Nova ETS» LTD 03.08.2018 року. Саме вказаний зовнішньоекономічний договір надавався позивачем до митного оформлення. Контракт від 23.08.2018 року № 9-09UA не надавався до митного оформлення, не досліджувався відповідачем, не є предметом спірної поставки та відповідно не є предметом розгляду даної справи.

Також, задовольняючи заявлений позов з посиланням на здійснення позивачем поставки товару на умовах DDU-Kiev, судом першої інстанції безпідставно не було враховано, що умови поставки DDU не передбачені Інкотермс 2010 - офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати.

Колегія суддів зазначає, що суб`єкти господарської діяльності мають можливість укладати контракти, використовуючи при цьому правила Інкотермс будь-якої редакції. Так, відповідно до ч. 4 ст. 265 Господарського кодексу України, ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Водночас, суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності зобов`язані чітко вказувати в договорі, яка редакція Інкотермс застосовується в цьому зовнішньоекономічному контракті (договорі).

Проте, досліджуючи контракт від 03.08.2018 року № 9-09UA, на підставі якого здійснювалась спірна поставка товару, колегією суддів встановлено, що в цьому зовнішньоекономічному договорі позивачем та фірмою «Nova ETS» LTD, як сторонами договору, не було визначено, що в даному випадку поставка товару здійснюється згідно Інкотермс в редакції 2000 року. Навпаки, згідно наданого позивачем до митного оформлення контракту від 03.08.2018 року № 9-09UA поставка товару здійснювалась на умовах Інкотермс в редакції 2010 року.

Разом з цим, як вже зазначалось колегією суддів, Інкотермс в редакції 2010 року не містить умов поставки DDU.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що контракт від 03.08.2018 року № 9-09UA не містить інформації щодо умов поставки заявленого позивачем до декларування товару та не може підтверджувати, що у спірному випадку витрати на транспортування товару включені до ціни цього товару згідно виставлених інвойсів.

В сою чергу, інших доказів, які б підтверджували включення транспортних послуг до ціни товару позивачем, як до митного оформлення, так і до суду не надано.

При цьому, відповідач, відповідно до наведених законодавчих норм, надавав позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості шляхом надання додаткових документів, однак, позивач не використав надані митницею можливості щодо підтвердження заявленої митної вартості чи узгодження з митницею митної вартості спірного товару, не надав обґрунтувань щодо неможливості надання додаткових документів згідно переліком, що витребовувались відповідачем.

Поряд з цим, колегія суддів наголошує, що інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

Пунктами 5, 6 частини 10 статті 58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

На підставі наведеного, враховуючи, що позивачем не підтверджено, що до визначеної ним в поданій МД ціни заявленого до декларування товару, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, були включені, зокрема, витрати на транспортування, а навпаки, надані позивачем докази, зокрема, авіаційна накладна, згідно якої вартість перевезення складає - 9825,79 дол. США, що значно перевищує обчислену декларантом митну вартість - 5908,08 дол. США, свідчать, що митна вартість товару позивача не містить витрат на транспортування, колегія суддів вважає, що відповідачем цілком правомірно було проведено коригування митної вартості товару позивача та митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу на вартість перевезення, яка зазначена в авіаційній накладній.

При цьому, у рішенні митниця послідовно довела неможливість застосування попередніх методів.

Так, в графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості зазначено, що митна вартість імпортованого товару не могла бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) відповідно до вимог ст. 58 МК України, у зв`язку з тим, що надані декларантом до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Митна вартість товару не могла бути визначена за другорядними методами відповідно вимог статті 59 МК України та статті 60 даного Кодексу по причині відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, інформації про якість та репутацію на ринку.

Визначити митну вартість відповідно до вимог статті 62 МК України та статті 63 МК України неможливо з причини відсутності у митного органу та декларанта вартісної основи для розрахунку митної вартості.

Послідовно використавши усі попередні методи, відповідач дійшов до висновку про те, що митна вартість оцінюваного товару має бути визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ).

Так, відповідно до пункту 2 (а) статті VII ГАТТ, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2 (b) зазначеної статті, під «дійсною вартістю» повинна розумітися ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товару позивача цілком відповідає наведеним вимогам МК України, підстави для його скасування та задоволення заявленого позову відсутні.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЇВВА САПЛАЙ» до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 29.07.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька