Справа № 320/677/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/677/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 у пільговому обчисленні у полуторному розмірі до страхового стажу період роботи у зоні відчуження в Державному спеціалізованому підприємстві "Техноцентр", перейменованого в Державне спеціалізоване підприємство "Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами", з 01.01.2014 по 28.02.2018 та зобов`язати зарахувати такий стаж.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення від 11 квітня 2019 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, позивачу з 04.03.2010 призначено пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, робота за Списком №1.

ОСОБА_1 як пенсіонер обліковується в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області.

Позивачем було з`ясовано, що Управління пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області при обчисленні розміру його пенсії, не зарахувало до стажу роботи у зоні відчуження період з 01.01.2004 по 28.02.2018 у полуторному розмірі, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до відповідача за роз`ясненням таких дій.

Листом від 06.08.2018 №87/К-03 відповідач повідомив позивача про те, що згідно приписів чинного законодавства, періоди роботи в зоні відчуження з 01.01.2004 зараховуються у полуторному розмірі виключно для визначення права на пенсію за віком, але для обчислення розміру пенсії (визначення коефіцієнту страхового стажу), такі періоди зараховуються в одинарному розмірі. Також пояснив, що на підставі наданих позивачем документів, періоди роботи з 04.04.1995 по 15.12.1998 та з 01.02.1999 по 31.12.2003, були зараховані до стажу для обчислення розміру пенсії у полуторному розмірі, а періоди з 01.01.2004 по 28.02.2018 - в одинарному, при цьому всі названі періоди зараховані як пільговий стаж.

Не погоджуючись із такою відповіддю та вважаючи, що розмір його пенсії має бути розрахований виходячи із полуторного розміру стажу роботи у зоні відчуження, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

З 01 січня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV(далі також - Закон №1058-IV).

Відповідно до абз. 1 ч. 1ст. 24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Положеннями абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абз. 9 ч. 3 зазначеної статті страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідний випадок передбачений ч. 4 ст. 24 зазначеного Закону, який регламентує, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У свою чергу положення абз. 2 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачають, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Так, згідно абзацу 10 ч.3 ст.24 Закону №1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що починаючи з 01.01.2004, тобто з дати набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пільговий порядок обчислення стажу роботи із застосуванням полуторного розміру, приміняться виключно у момент визначення пенсійним органом наявності чи відсутності у особи права на призначення пенсії. Після прийняття рішення про набуття особою права на пенсію, на стадії обчислення розміру пенсії, періоди страхового стажу вже зараховуються в одинарному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок стажу ОСОБА_1 , який знаходиться у копії пенсійної справи №109416, свідчить, що період роботи позивача з 01.01.2004 по 28.02.2018 для визначення права позивача на пільгову пенсію, був зарахований у полуторному розмірі (а.с. 43).

Крім того, Управління пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області, додатково зарахувало по одному року за кожен рік стажу роботи за списком №1, що підтверджується розпорядженням від 01.08.2018 №110975, яке міститься у матеріалах справи (а.с.163).

З огляду на те, що Управління пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області призначило пенсію позивачу, розрахувавши страховий стаж позивача у період з 01.01.2004 по 28.02.2018 у полуторному розмірі, а обчислило розмір призначеної пенсії, зарахувавши вказані періоди в одинарному розмірі, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відсутність протиправних дій з боку відповідача.

Посилання апелянта на можливість застосування до спірних правовідносин положень інших законодавчих актів та/або нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, колегія суддів відхиляє, оскільки для обчислення розміру пенсії, з урахуванням періоду трудової діяльності позивача після 01.01.2004 застосуванню підлягають положення Закону №1058-IV.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: