Справа № 1.380.2019.001020
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.001020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Мричко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Кулик С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Квасниці Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області, Відповідач), в якому просить суд визнати незаконними, протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення сформовані 13 вересня 2017 року Головним управлінням ДФС у Львівській області, а саме:

- повідомлення-рішення форми «Р» від 13.09.2017 № про сплату податкового зобов`язання в сумі 260132,81 грн., де податок на доходи фізичних осіб 208106,25 грн., штрафні санкції в сумі 52026,56 грн.;

- повідомлення-рішення форми «Р» від 13.09.2017 № про сплату податкового зобов`язання в сумі 17584,78 грн., де військовий збір 15634,64 грн., штрафні санкції в сумі 3913,41 грн.;

- повідомлення-рішення форми «ПС» від 13.09.2017 № про сплату штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання податкової декларації.

- визнати незаконною, протиправною та скасувати податкову вимогу форми «Ф» від 24 листопада 2017 року Головного управління ДФС у Львівській області форми «Ф» № 39404-17 на суму податкового боргу платника податків 331523,45 грн.

Ухвалою від 11.03.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою від 22.03.2019 відстрочено сплату судового збору ОСОБА_1 у справі № 1.380.2019.001020 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до ухвалення рішення у такій справі.

Ухвалою від 22.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

15.04.2019 у підготовчому засіданні, суд керуючись статтею 49 Кодексу адміністративного судочинства України, постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (надалі - ПАТ «ПУМБ», Третя особа).

06.05.2019 суд постановив ухвалу про витребування у ПАТ «ПУМБ» доказів у справі.

06.05.2019 представником ГУ ДФС у Львівській області поданий відзив на позовну заяву.

31.05.2019 від АТ «ПУМБ» на виконання вимог ухвали суду від 06.05.2019 надійшов лист № КНО-07.8.3/2333 від 30.05.2019 та витребувані судом докази.

01.07.2019 від Позивача, представника позивача надійшли відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 08.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на безпідставність висновків ГУ ДФС у Львівській області щодо порушення Позивачем п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164,2 ст.164 Податкового кодексу України за неоподаткування отриманого доходу у вигляді додаткового блага. Вважає, що звільнення Позивача від обов`язку погашення частини заборгованості за кредитним договором № 6077576 від 11.04.2008, не є тотожним отриманому додатковому благу, яке за положенням Податкового кодексу України має бути оподатковано. На думку Позивача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 13.09.2017 форми «Р» від 13.09.2017 № , № , форми ПС» № та податкова вимога ГУ ДФС у Львівській області від 24.11.2017 форми Ф № 39404-17 є протиправними та необґрунтованими, а відтак мають бути скасовані судом.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяв (арк. справи 41-42 том 1), просив суд відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Вказує на те, що ГУ ДФС у Львівській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт перевірки від 04.08.2017 № 1183/13- 07/. Зазначає, що проведеною перевіркою встановлено, що Позивач податкову декларацію про майновий стан і доходи до Галицької ОДПІ (Сихівське відділення) ГУ ДФС у Львівській області за 2015 рік не подав, доходи у вигляді додаткового блага за 2015 рік не декларував, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір від отриманого доходу у вигляді додаткового блага за 2015 рік не сплатив, чим порушив абзац «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, пп.1.2, пп.1.3, пп.1.5, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, пп.168.1.1, пп.1.2 п.168.1 ст.168 Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи». Відповідач вважає оскаржувані у цій справі податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу правомірними, а аргументи наведені у позовній заяві такими, що не спростовують зафіксовані порушення в акті перевірки.

01.07.2019 від Позивача, представника позивача надійшли відповіді на відзив (арк. справи 84-89, 92-97 том 3), в яких вказують, що відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

У судовому засіданні Позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просили позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа явки уповноваженого представника у судові засідання не забезпечила.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

11.04.2008 між ОСОБА_1 та ПАТ «ПУМБ» укладений кредитний договір № 6077576 від 11.04.2008, за умовами якого Позивач отримав кредит у розмірі 75000,00 USD (доларів США) (арк. справи 117-119 Том 3).

27.07.2016 Галицькою ОДПІ (Сихівське відділення) ГУ ДФС у Львівській області надіслано ОСОБА_1 повідомлення № 6975/10/17-01/254 від 27.07.2016 щодо надання інформації з питань неподання платником податків декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік отриманих від доходів у вигляді додаткового блага (арк. справи 45 том 1).

Згідно з листом ПАТ «ПУМБ» від 09.08.2016 №КНО-08.1.2.2/39 та повідомлення про прощення частини боргу фізичну особу - платника податків ОСОБА_1 повідомлено, що 30.06.2015 за кредитним договором було прощено частину боргу у розмірі 49657,79 доларів США (арк. справи 43-44 том 1).

Згідно з відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 14.07.2017 ПАТ «ПУМБ» відобразив у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) за звітний період ІІ квартал 2015 року, за ознакою доходу « 126 - дохід як додаткове благо» в сумі 1043576,23 грн. (арк. справи 48 том 1).

14.07.2017 начальник ГУ ДФС у Львівській області Кондро І.В. прийняв наказ № 2929 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 терміном 5 робочих дні з 28.07.2017 (арк. справи 51 том 1).

Повідомлення про проведення перевірки від 14.07.2017 № 354 направлено платнику податків поштовим зв`язком (арк. справи 52-53 том 1).

З 28.07.2017 по 03.08.2017 ГУ ДФС у Львівській області провело документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 01.01.2015 по 31.12.2015. За результатами перевірки складено акт від 04.08.2017 № 1183/13-07/ (арк. справи 55-66), в якому встановлено порушення: абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI із змінами та доповненнями донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік на загальну суму 208106,25 грн.; п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями в частині неподання декларації про майновий стан і доходи за 2015р.; пп.1.2, пп.1.3, пп.1.5, пп.1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу, пп.168.1.1,пп.1.2 п.168.1 ст.168 Закону України від 28.12.2014р. № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової

Реформи» в результаті чого донараховано військовий збір за 2015 рік на загальну суму 15653,64 грн.

На підставі висновків акта перевірки від 04.08.2017 № 1183/13-07/ ГУ ДФС у Львівській області винесено податкові повідомлення-рішення, а саме:

- за № від 13.09.2017 форми «Р», яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування в розмірі 260132,81 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 208106,25 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 52026,56 грн. (арк. справи 69 том 1).

- за № від 13.09.2017 форми «Р», яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в розмірі 19567,05 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 15653,64 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 3913,41 грн. (арк. справи 71 том 1);

- за № від 13.09.2017 форми «ПС» за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, яким до платника податків застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 170 грн. (арк. справи 73 том 1).

З метою погашення податкового боргу відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом складено та надіслано ОСОБА_1 корінець податкової вимоги форми «Ф» від 24.11.2017 № 39404-17, на загальну суму 331523,45 грн., у тому числі за основні платежі - 223759,89 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 56109,97 грн., пеня - 51653,59 грн. (арк. справи 77 том 1).

Позивач не погоджуючись із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою, звернувся до суду з позовом в якому просив такі скасувати.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Норми ПК України застосовуються в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 15.1. статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами (пункт 15.2. статті 15 ПК України).

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» № 321-VIII від 09.04.2015, положення якого набрали чинності 07.05.2015, підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, слід розглядати окремо.

За змістом наведених положень у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.06.2018 у справі № 804/4182/17.

Згідно з підпунктом «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Суд встановив, що ПАТ «ПУМБ» подано податковий розрахунок за формою 1-ДФ за звітний період ІІ квартал 2015 року, в якому відображено нарахований та виплачений дохід у вигляді анулювання (прощення) Позивачу боргу за ознакою доходу 126 (додаткове благо) в сумі 1043576,23 грн.

На запит ГУ ДФС у Львівській області від 28.07.2016 №3788/10/13-01-13-01-18 про надання інформації ПАТ «ПУМБ» надав відповідь, оформлену листом від 09.08.2016 №КНО-08.1.2.2/39, в якій повідомив, що ПАТ «ПУМБ» керуючись вимогами абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України застосував до фізичної особи процедуру анулювання (прощення) боргу та включив таку суму боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків та надав в підтвердження копію повідомлення про прощення частини боргу фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 .

Зі змісту вказаного повідомлення видно, що ПАТ «ПУМБ» повідомив Позивача про звільнення від виконання обов`язків по сплаті частини кредитної заборгованості внаслідок припинення зобов`язань (прощення боргу) за кредитним договором № 6077576 від 11.04.2008 у розмірі 49657,79 USD (доларів США). Одночасно, у вказаному повідомленні звернуто увагу на необхідність дотримання Позивачем вимог підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України та сплати податку на доходи з фізичних осіб з суми анульованої банком заборгованості за кредитним договором. Повідомлення про прощення частини боргу отримано Позивачем, що підтверджується його підписом на вказаному повідомленні (арк. справи 125 Том 3).

Таким чином, банк виконав свій обов`язок щодо повідомлення боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному ПК України, та про необхідність сплати податку з такого доходу.

На виконання вимог ухвали суду від 06.05.2019, АТ «ПУМБ» (правонаступник ПАТ «ПУМБ») листом № КНО-07.8.3/2333 від 30.05.2019 надало суду інформацію, з якої слідує, що стан заборгованості за кредитним договором № 6077576 від 11.04.2018 на початок операційного дня 30.06.2015 становив 146988,26 доларів США, що в еквіваленті становить 3089010,91 грн. по курсу НБУ. Як видно з детального опису суми заборгованості, основна сума кредиту 74589,79 USD. Сума погашеної заборгованості за вказаним договором станом на 30.06.2015 становила 24932,00 доларів США. Зміна валюти зобов`язань за договором з іноземної валюти у гривню не відбувалась (арк. справи 87 Том 1).

Отже, факт того, що анульована (прощена) банком сума заборгованості Позивачу в розмірі 49657,79 доларів США, є сумою по основному боргу (кредиту), що підтверджується листом АТ «ПУМБ» від 30.05.2019 № КНО-07.8.3/2333 (арк. справи 87 том 1). Відтак, оскільки банком було здійснено прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то з метою оподаткування сума такого прощеного боргу вважається додатковим благом та включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням норм абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Тобто, з наведеного підтверджується, що кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), що є підставою для зобов`язання позичальника (Позивача) відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку на доходи з фізичних осіб у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Таким чином, Відповідачем правомірно нарахована Позивачу сума грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування в розмірі 260132,81 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - 208106,25 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 52026,56 грн., а тому винесене ГУ ДФС у Львівській області податкове повідомлення-рішення від 13.09.2017 № форми «Р», є правомірним.

Крім того, застосування Відповідачем штрафу до Позивача обумовлено порушеннями пункту 176.1 статті 176 ПК України, відповідно до якого платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Згідно підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

При цьому пунктом 179.1 статті 179 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Суд встановив, що фізична особа - платник податку ОСОБА_1 отримавши кредитором анулювання (прощення) частини заборгованості за кредитним договором № 6077576 від 11.04.2008 податкову декларацію про майновий стан і доходи до податкового органу за 2015 рік не подав, доходи у вигляді додаткового блага за 2015 рік не декларував.

Таким чином, дії Позивача щодо неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік не відповідають нормам податкового законодавства.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що винесене ГУ ДФС у Львівській області, на підставі акта перевірки від 04.08.2017 № 1183/13-07/ податкове повідомлення-рішення від 13.09.2017 № форми «ПС», яким до платника податків застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 170 грн. за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи з відповідними додатками за 2015 рік є правомірним та скасуванню не підлягає.

Окрім цього, Законом України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Таким чином, за встановлених вище обставин, отримання Позивачем доходу у вигляді додаткового блага дає підстави дійти висновку, що контролюючим органом правомірно визначено Позивачу грошове зобов`язання зі сплати військового збору, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту).

Отже, з огляду на викладене податкове повідомлення-рішення від 13.09.2017 № форми «Р» винесене ГУ ДФС у Львівській області, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в розмірі 19567,05 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 15653,64 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 3913,41 грн., є правомірним та скасуванню не підлягає.

Також суд вважає необґрунтованими доводи Позивача щодо необхідності застосування у спірних правовідносинах пункту 8 підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, оскільки вони застосовуються у випадку зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, однак, додаткових договорів про зміну валюти за кредитним договором № 6077576 від 11.04.2008 між Позивачем та банком не укладалося.

При цьому, суд критично оцінює посилання Позивача на те, що в суму прощеного боргу ввійшли відсотки прощеного боргу у розмірі 72398,47 доларів США, оскільки матеріалами справи підтверджується прощення саме основної суми боргу (кредиту) у розмірі 49657,79 доларів США.

Що стосується позовних вимог Позивача про визнання незаконною, протиправною та скасування податкової вимоги ГУ ДФС у Львівській області від 24.11.2017 № 39404-17 форми «Ф» на суму податкового боргу платника податків 331523,45 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Таким чином, виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання протягом установленого строку.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3. статті 57 ПК України).

Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що «податкова вимога» - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як видно з матеріалів справи, з метою погашення податкового боргу відповідно до статті 59 ПК України, контролюючим органом складено та надіслано Позивачу податкову вимогу форми «Ю» від 24.11.2017 № 39404-17 на загальну суму 331523,45 грн., у тому числі за основні платежі - 223759,89 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 56109,97 грн. та пеня - 51653,59 грн. (код класифікації доходів бюджету: 11010500, 11011000). Вказане підтверджується доказами надіслання Позивачу податкової вимоги (арк. справи 75-77).

У матеріалах справи відсутні відомості, що податковий борг до моменту розгляду справи переривався, або є погашеним Позивачем у справі.

Податковий борг Позивача підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями від 13.09.2017 № , № форми «Р», № форми «ПС», які як встановлено судом у цій справі є правомірними та обґрунтованими, а відтак податкова вимога ГУ ДФС у Львівській області від 24.11.2017 № 39404-17 форми «Ю» визнанню протиправною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що ГУ ДФС у Львівській області при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 13.09.2017 № , № форми «Р», № форми «ПС» та податкової вимоги від 24.11.2017 № 39404-17 форми «Ю», діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

При зверненні до адміністративного суду з позовною заявою відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» Позивач повинен був сплатити судовий збір у сумі 6113,93 грн.

Враховуючи те, що ухвалою судді від 22.03.2019 відстрочено сплату судового збору ОСОБА_1 у справі № 1.380.2019.001020 до ухвалення судового рішення у такій справі. Позивач до ухвалення судового рішення судовий збір не сплатив. Таким чином, враховуючи те, що суд прийняв рішення згідно з яким у задоволенні позовних вимог Позивача відмовлено повністю, тому наявні підстави для стягнення з Позивача в користь Держави судові витрати у розмірі 6113,93 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в користь Держави судові витрати, у розмірі 6113 (шість тисяч сто тринадцять) грн. 93 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29.07.2019.

Суддя Мричко Н.І.