Справа № 466/2578/15-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2019 року

Київ

справа №466/2578/15-а

адміністративне провадження №К/9901/10719/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Шевцової Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2015 року (головуючий суддя - Федорова О.Ф.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року (головуючий суддя - Сеник Р.П., судді - Хобор Р.Б., Попко Я.С.) у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 03 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції (відповідач-1), Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова (відповідач-2) про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій.

2. Вважає дії відповідача 1, щодо повернення йому пакету документів наданих 13 та 30 січня 2015 року у відповідності до п.4 Порядку, як фактичну відмову відповідача 1, у виконанні вимог закону України від 5 червня 2012 року «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», та вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2014року №440, неправомірними. Також вважає, що в порушення п.10 Порядку відповідач-2 повідомив відповідача-1, що ОСОБА_1 в управлінні відповідача-2 на обліку не перебуває і пенсії не отримує, виплату пенсії йому припинено з 01.02.2012 року в зв`язку з переведенням в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян. Вказує, що виконання рішення суду стосується часу перебування його на обліку відповідача-2, а саме за період з 11.10.2010 р. по 24.01.2012 року, а тому вважає відмову відповідача-2 у наданні відповідачеві-1 відповідного документа про здійснення нарахування, підписаного уповноваженою особою та завіреного печаткою відповідача-2, неправомірною.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

4. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 , як пенсіонер, був зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова з 01.11.2010 та перебував на обліку до 01.02.2012 року, після чого за його особистою заявою ОСОБА_1 було переведено в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян. Таким чином, суд дійшов висновку, що нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно рішення суду виконати не вбачається можливим, оскільки його особовий рахунок закрито.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 09.07.2015 року у справі № 466/2578/15-а залишено без змін.

6. Підтримуючи висновки суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що діючим законодавством України, яким у своїй діяльності керується управління, не передбачено проведення перерахунків та виплати пенсій, в тому числі і на виконання судових рішень, по особових рахунках, виплата по яких припинена у зв`язку з переведенням пенсіонера в інше управління ПФУ для подальшого пенсіонування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

7. 12 травня 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, в якій позивач просив скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення.

8. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій не було встановлено, якими саме нормами законодавства керувався відповідач-2 відмовляючи відповідачу-1 у видачі довідки про розмір заборгованості. Вважає, що його перехід на інший вид пенсії та до іншого пенсійного органу не звільняє боржника - відповідача-2 від обов`язку виконання судових рішень. Вказує на те, що судами в оскаржуваних судових рішеннях не зазначено положень закону, якими керувались суди при ухваленні рішень..

9. Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова до суду касаційної інстанції надано заперечення на касаційну скаргу, в яких вказано про те, що діючим законодавством не передбачено проведення перерахунків та виплати пенсії, в тому числі і на виконання судових рішень,по особових рахунках, виплата по яких припинена у зв`язку з переведенням пенсіонера до іншого пенсійного органу. Вважає касаційну скаргу безпідставною, просить відмовити в її задоволенні та залишити оскаржувані судові рішення без змін.

10. Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2019 року зазначену адміністративну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , як пенсіонер, був зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова з 01.11.2010 та перебував на обліку до 01.02.2012 року, після чого, за його особистою заявою ОСОБА_1 було переведено в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян.

12. На час набрання законної сили постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.02.2011 р. по справі №2а-69/11 виплата пенсії ОСОБА_1 припинена та особовий рахунок закритий у зв`язку із переведенням в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян.

13. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області від 14.08.14р. закінчено виконавчі провадження за виконавчими листами №2а-69/2011 та №2а-419/2011 у зв`язку з неможливістю виконання зазначеного рішення без участі боржника, державним виконавцем 12.08.2014р. скеровано в Шевченківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

14. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.11.2014р. визнано протиправними дії головного державного виконавця щодо скерування в Шевченківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності. (а.с. 41-43).

15. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова 16.05.2014 р. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова про визнання дій неправомірними щодо відмови в здійсненні перерахунку та доплати пенсії, зобов`язання до вчинення дій зробити перерахунок та доплату недоплаченої пенсії згідно поданих заяв, відшкодування шкоди - відмовлено. (а.с. 44-45). Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. (а.с. 46-49).

16. На адресу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова 26.01.2015р. надійшло повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року по виконавчому листу від 20.06.2012р. №2а- 419/11.

17. Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова 03.02.2015р. повідомлено начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, що ОСОБА_1 в управлінні на обліку не перебуває і пенсії не отримує.

18. На адресу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова 17.02.2015р. надійшло повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440 по виконавчому листу від 02.08.2012р. №2а- 69/2011.

19. Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова 23.02.2015 р. повідомлено начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, що ОСОБА_1 , на обліку в управлінні не перебуває і пенсії не отримує.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

20. Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Стаття 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року №4901-VI (далі - Закон №4901-VI): держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство) <…>.

22. Пункт 1 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. №440 (далі - Порядок №440): цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

23. Частина 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

25. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

26. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2 статті 341 КАС України).

27. З матеріалів справи вбачається, що позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на невиконання відповідачами вимог Закону №4901-VI та Порядку №440, внаслідок чого йому повернуто без виконання подані ним документи стосовно примусового виконання виконавчих листів, виданих за результатами розгляду справ №2а-419/2011 від 20.06.2012 року та №2а-69/2011 від 02.08.2012 року.

28. Проте, всупереч вимогам процесуального законодавства, висновки судів першої та апеляційної інстанцій зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

29. Так, суд першої інстанції, рішення якого підтримав апеляційний суд, мотивуючи висновки щодо того, що нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно рішення суду виконати не вбачається можливим, оскільки його особовий рахунок закрито, не зробив жодного посилання на норму закону, яка унеможливлює чи забороняє здійснення зазначених дій.

30. Судами попередніх інстанцій при ухваленні рішень в цій справі взагалі не здійснено посилань на норми чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, не перевірено правомірність дій відповідачів, які є предметом розгляду зазначеної адміністративної справи, як того вимагають положення статті 2 КАС України.

31. Статтею 159 КАС України (в редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій судових рішень) передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

32. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 349 КАС України Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

33. Частиною 2 статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

34. Підсумовуючи наведене та зважаючи на те, що суди попередніх інстанцій не вчинили дій щодо дослідження та встановлення усіх обставин по суті спірних питань, а допущені ними порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

35. Керуючись статтями 341, 345, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду , -

п о с т а н о в и в :

36. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

37. Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції..

38. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

Н.В. Шевцова