Справа № 520/6124/19
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

24 липня 2019 р. справа № 520/6124/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Поволяєвій К.В.,

за участі:

представника позивача - Біленький Д.В. ,

представника відповідача - Межирицький А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ПАК» (, 61038, м. Харків, шосе Салтівське, буд. 43) про накладення адміністративного арешту коштів на відкритих рахунках в банках платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ПАК», в якому просить суд: накласти адміністративний арешт коштів на відкритих рахунках в банках платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ПАК» (податковий номер 39567391), а саме: МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - російський рубль; МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - євро;МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - українська гривня; МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - долар США; МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_2 , валюта - українська гривня.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ДФС у Харківській області, користуючись своїм правом відповідно до ст. ст. 72, 73, 74 Податкового кодексу України здійснила аналіз податкової звітності ТОВ «СП-ПАК» (податковий номер 39567391) на предмет здійснення нереальних господарських операцій за звітні періоди платником податків. З метою отримання від платника податків пояснень та їх документального підтвердження на адресу ТОВ «СП-ПАК» (податковий номер 39567391) було направлено декілька запитів. Від 07.11.2018 року запит №46244/10/20-40-14-21-16 про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) щодо недостовірності визначення ТОВ «СП-ПАК» (податковий номер 39567391) вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість під час господарських взаємовідносин з контрагентами. На вказаний запит надходила відповідь від підприємства від 27.11.2018 року (вх. №47651/10/ від 27.11.2018 року), яка не стосувалася предмету запитуваної інформації. Від 12.04.2019 року запит №18621/10/20-40-14-21-14 про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) щодо недостовірності визначення ТОВ «СП-ПАК» (податковий номер 39567391) вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість під час господарських взаємовідносин з контрагентами. На вказаний запит надходила відповідь від підприємства від 10.05.2019 року (вх. №33743/10/ від 10.05.2019 року), яка не стосувалася предмету запитуваної інформації. На підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України контролюючим органом видано наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 16.05.2019 року №3484 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «СП- ПАК» (податковий номер 39567391)». Відповідно до наказу від 16.05.2019 року №3484 та направлень №№ 4860, 4861, 4862 від 17.05.2019 року здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «СП-ПАК». Посадовими особами ГУ ДФС у Харківській області під час виходу 22.05.2019 були пред`явлені направлення на перевірку, копія наказу та службові посвідчення. Директор підприємства Логвинюк Н. В. ознайомився з пред`явленими документами, зокрема отримав копію наказу під розпис, про що свідчить підпис на наказі №3484, однак відмовився розписуватися у направлення на проведення перевірку №№4860, 4861, 4862. На виконання вимог п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, посадовими особами контролюючого органу був складений Акт №3339/20-40-14-21-08/39567391 від 22.05.2019 року «Про відмовуплатника податків розписатися у направленні на перевірку». Директор ТОВ «СП-ПАК», після ознайомлення з наданими документами, відмовив у допуску посадових осіб ГУ ДФС у Харківській області до проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Зі слів директора Логвинюк Н.В. , підставою для відмови в допуску слугували: «наказ є неправомірним, не надавалися документи, передбачені ст.81 Податкового кодексу України». З метою засвідчення факту відмови у допуску до перевірки, на виконання п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України, працівниками контролюючого органу був складений у двох примірниках Акт №3338/20-40-14-21-08/39567391 від 22.05.2019 року «Про відмову в допуску допроведення документальної позапланової виїзної перевірки». Один примірник Акту був наданий під розпис директору Логвинюк Н. В .. На підставі п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення №25384/10/20-40-14-21-14 від 23.05.2019 року про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «СП-ПАК» у зв`язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки. Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абз.2 п.п. 94.6.2 п.94.6 ст.94 Податкового Кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду за зверненням контролюючого органу. Підстави застосування арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків визначені п.94.2 ст. 94 Податкового Кодексу України. Відтак, з урахуванням вищевказаних фактичних обставин та в силу діючих норм законодавства контролюючий орган уповноважений звернутися до суду з позовною заявою про накладення адміністративного арешту на кошти на відкритих рахунках в банках платника податків.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Через канцелярію суду 17.07.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги ГУ ДФС у Харківській області про накладення арешту на кошти є протиправними та такими, що суперечать нормам ПК України. Відповідач вважає, що оскільки на даний час рішення від 23.05.2019 року №25384/10/2040-14-21-14 Головного управління ДФС у Харківській області про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, яке є підставою для накладення арешту на рахунки платника податків на підставі ст. 94 Податкового кодексу України, втратило чинність (відсутнє судове рішення про обґрунтованість накладення такого арешту) та арешт є припиненим в силу закону, то відсутні підстави для накладення арешту на кошти які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "СП-ПАК", тому що такий арешт є складовою загального (повного або умовного) арешту майна. Окрім цього, податковим органом не доведено наявність підстав, передбачених пунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, для реалізації права на звернення до суду з позовом щодо накладення арешту на кошти.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що ГУ ДФС у Харківській області звернулось до суду з позовною заявою, а не заявою в порядку 283 КАС України, отже у нашому випадку застосовується загальна процедура, яка не висуває додаткових вимог щодо строків. Арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України. У даному випадку такою підставою є відмова платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення позапланової виїзної документальної перевірки, даний факт підтверджується актом про відмову в допуску до перевірки. Арешт на кошти накладається не залежно від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків, не підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків в судовому порядку, не обмежує право податкового органу на звернення до суду про застосування арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.

Представник позивача в судове засідання прибув, надав аналогічні викладеним у позові пояснення, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СП-ПАК» зареєстровано в якості юридичної особи 25.12.2014 року, перебуває на обліку в Головному управління ДФС у Харківській області з 15.12.2014 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

ГУ ДФС у Харківській області, користуючись своїм правом відповідно до ст. ст. 72, 73, 74 Податкового кодексу України здійснила аналіз податкової звітності ТОВ «СП-ПАК» (податковий номер 39567391) на предмет здійснення нереальних господарських операцій за звітні періоди платником податків.

З метою отримання від платника податків пояснень та їх документального підтвердження на адресу ТОВ «СП-ПАК» (податковий номер 39567391) було направлено декілька запитів:

- від 07.11.2018 року запит №46244/10/20-40-14-21-16 про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) щодо недостовірності визначення ТОВ «СП-ПАК» (податковий номер 39567391) вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість під час господарських взаємовідносин з контрагентами. На вказаний запит надходила відповідь від підприємства від 27.11.2018 року (вх. №47651/10/ від 27.11.2018 року), яка не стосувалася предмету запитуваної інформації;

- від 12.04.2019 року запит №18621/10/20-40-14-21-14 про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) щодо недостовірності визначення ТОВ «СП-ПАК» (податковий номер 39567391) вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість під час господарських взаємовідносин з контрагентами. На вказаний запит надходила відповідь від підприємства від 10.05.2019 року (вх. №33743/10/ від 10.05.2019 року), яка не стосувалася предмету запитуваної інформації.

На підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України контролюючим органом видано наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 16.05.2019 року №3484 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «СП- ПАК» (податковий номер 39567391)».

Відповідно до наказу від 16.05.2019 року №3484 та направлень №№ 4860, 4861, 4862 від 17.05.2019 року здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «СП-ПАК».

Посадовими особами ГУ ДФС у Харківській області під час виходу 22.05.2019 року були пред`явлені направлення на перевірку, копія наказу та службові посвідчення. Директор підприємства Логвинюк Н. В. ознайомився з пред`явленими документами, зокрема отримав копію наказу під розпис, про що свідчить підпис на наказі №3484, однак відмовився розписуватися у направлення на проведення перевірку №№4860, 4861, 4862. На виконання вимог п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, посадовими особами контролюючого органу був складений Акт №3339/20-40-14-21-08/39567391 від 22.05.2019 року «Про відмовуплатника податків розписатися у направленні на перевірку».

Директор ТОВ «СП-ПАК», після ознайомлення з наданими документами, відмовив у допуску посадових осіб ГУ ДФС у Харківській області до проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

З метою засвідчення факту відмови у допуску до перевірки, на виконання п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України, працівниками контролюючого органу був складений у двох примірниках Акт №3338/20-40-14-21-08/39567391 від 22.05.2019 року «Про відмову в допуску допроведення документальної позапланової виїзної перевірки». Один примірник Акту був наданий під розпис директору Логвинюк Н. В ..

На підставі п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення №25384/10/20-40-14-21-14 від 23.05.2019 року про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «СП-ПАК» у зв`язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

У зв`язку з недопуском контролюючого органу до проведення перевірки, ГУ ДФС у Харківській області звернулось до суду з цим позовом про накладення адміністративного арешту коштів на відкритих рахунках в банках платника податків ТОВ «СП-ПАК».

Відповідно до п.20.1.4 ст.20 ПК України, визначено, що контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктами 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Судом встановлено, що на запити контролюючого органу від 07.11.2018 року №46244/10/20-40-14-21-16 та від 12.04.2019 року №18621/10/20-40-14-21-14, відповідачем було відмовлено у наданні витребуваних документів.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для проведення перевірки відповідача, дотримання позивачем процедури її призначення та проведення, та відповідно, відсутність у ТОВ «СП-ПАК» підстав відмовити посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки, що у свою чергу, свідчить про наявність підстав для застосування до платника податків адміністративного арешту коштів.

Судом встановлено, що наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 16.05.2019 року №3484 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «СП- ПАК» (податковий номер 39567391)» не оскаржений відповідачем в судовому порядку, з наведеного вбачається, що відповідач не заперечує проти правомірності та наявності підстав для видання вказаного наказу.

Відповідно до абз.5 п.81.1 ст.81 ПК України, відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Згідно з п.п.16.1.9 п.16.1 ст.16 ПК України - платник податків зобов`язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені у статті 94 Податкового кодексу України.

Згідно з п.94.4 ст.94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Пунктом 94.6 ст.94 ПК України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

За змістом п.94.10 ст.94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються за наявності однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника контролюючого органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Із системного тлумачення положень статті 94 Податкового кодексу України, судом не встановлено, що адміністративний арешт коштів платника податків є похідним від адміністративного арешту майна, відмінного від коштів, і може бути застосований судом виключно у випадку існування рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Положення статті 94 Податкового кодексу України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.

Натомість, приписи статті 94 Податкового кодексу України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Непідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у судовому порядку не обмежує право податкового органу на звернення до суду про застосування арешту коштів на рахунках відповідача, але за умови наявності відповідних підстав, визначених Податковим кодексом України.

Аналіз вищевказаних норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Аналогічна правова позиція щодо застосування наведених положень Податкового кодексу України викладена у постановах Верховного Суду 27.11.2018 по справі №820/1929/17, від 12.04.2019 по справі №820/2564/17, від 14.05.2019 по справі №813/1910/17, від 23.05.2019 по справі №813/854/18, від 28.05.2019 по справі №813/3943/17.

Відповідно до положень ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене вище, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про те, що накладення арешту на кошти на рахунках у банках може мати місце виключно у випадку накладення арешту на майно платника, правомірність якого підтверджена судом.

З огляду на наведене, є хибними доводи відповідача про те, що даний позов подано після спливу 96-годинного строку з дня прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна, оскільки арешт коштів на рахунках та арешт майна застосовуються незалежно один від одного.

Крім того, суд відхиляє посилання відповідача на положення п.94.10 ст.94 ПК України, п.7 Порядку № 632 щодо спливу 96 годин, протягом яких обґрунтованість рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків має бути перевірена судом, оскільки провадження у справі здійснюється за позовом контролюючого органу за загальною процедурою (а не в порядку ст.283 КАС України).

Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Враховуючи, що підставою для звернення до суду є саме недопуск до перевірки директором ТОВ «СП-ПАК», відсутність факту оскарження наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 16.05.2019 року №3484 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «СП-ПАК» (податковий номер 39567391)», наявність законодавчо визначених підстав для видання та реалізації вказаного наказу, суд приходить до висновку, що у ГУ ДФС у Харківській області були законні підстави для проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «СП-ПАК» у данній справі.

Відносно посилань відповідача на відсутність підстав для накладення арешту на кошти, передбачених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Суд зазначає, що норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Так, норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість, підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України врегульовано інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому у виключному випадку - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

З огляду на викладене, є помилковими твердження відповідача про наявність у контролюючого органу права звернення до суду з позовом про накладення арешту на кошти, лише у разі наявності податкового боргу.

В даному випадку предметом доказування по справі є не наявність або відсутність податкового боргу, а наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача, дотримання позивачем процедури її призначення та проведення, та як наслідок - наявність чи відсутність у ТОВ «СП-ПАК» підстав відмовити посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки.

Беручи до уваги, що відповідачем було необґрунтовано відмовлено фахівцям ГУ ДФС у Харківській області у допуску до перевірки, суд приходить до висновку, що у спірних відносинах наявні підстави для накладення арешту на кошти ТОВ «СП-ПАК», передбачені п.п.94.2.3 п. 94.2 ст.94 ПК України.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «СП-ПАК» (податковий номер 39567391) має наступні розрахункові рахунки в банківських установах, які підлягають адміністративному арешту коштів: МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - російський рубль; МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - євро;МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - українська гривня; МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - долар США; МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_2 , валюта - українська гривня.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про накладення арешту на кошти відповідача на вищезазначених відкритих рахунках ТОВ «СП-ПАК».

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та як наслідок, наявність правових підстав для їх задоволення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ПАК» (, 61038, м. Харків, шосе Салтівське, буд. 43) про накладення адміністративного арешту коштів на відкритих рахунках в банках платника податків - задовольнити.

Накласти адміністративний арешт коштів на відкритих рахунках в банках платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ПАК» (податковий номер 39567391), а саме: МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - російський рубль; МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - євро; МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - українська гривня; МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - долар США; МФО 351005, АТ «УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_2 , валюта - українська гривня.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.07.2019 року.

Суддя Біленський О.О.