Справа № 460/541/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2019 року м. Рівне №460/541/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1 ,

відповідача: представник Голос С.М.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивач), звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування припису про усунення виявлених порушень № РВ46/1637/АВ/П від 21.02.2019. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Управлінням Держпраці у Рівненській області проведено інспекційне відвідування, за результатами якого, складений акт інспекційного відвідування та як наслідок, припис про усунення виявлених порушень за порушення законодавства про працю. Позивач стверджує, що дії відповідача по проведенню інспекційного відвідування та винесення за його результатами припису є незаконними, оскільки інспекційне відвідування проведено всупереч Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Крім того, позивач стверджує про відсутність з його сторони будь-яких порушень законодавства про працю. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якій, мотивуючи власну позицію, вказує на те, що дійсно, ним було проведене інспекційне відвідування позивача на підставі звернення ОСОБА_3 . Зазначена підстава для проведення інспекційного відвідування відповідає вимогам пункту 5 Порядку № 295, отже інспекційне відвідування було проведено законно. Крім того, в ході проведення інспекційного відвідування виявлено порушення позивачем законодавства про працю, яке виразилось у невчасному розрахунку працівника ОСОБА_4 при звільненні. За наслідками інспекційного відвідування винесений припис. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивачем надана відповідь на відзив в якій останній наводить аргументи, тотожні змісту позовної заяви.

Відповідачем подані заперечення, які за своїм змістом є аналогічними змісту відзиву на позов.

Позовна заява надійшла до суду 11.03.2019.

15.03.2019 ухвалою суду позов залишений без руху.

29.03.2019 позивачем усунуті недоліки прозову.

03.04.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

24.04.2019 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати відкладено підготовче засідання.

20.05.2019 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

03.07.2019 ухвалою суду призначено наступне судове засідання.

15.07.2019 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію зазначену у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні надав покази, а саме, що 14.02.2017 він був офіційно працевлаштований у позивача на роботі через центр зайнятості. Обіймав посаду верстатника деревообробних верстатів. Працював до 03.10.2017 та звільнився за власним бажанням, оскільки знайшов кращу роботу. В цей же день, 03.10.2017, він написав заяву на звільнення і цього ж дня його було звільнено та видано трудову книжку. Крім цього, 03.10.2017 позивач його повністю розрахував. Всі кошти він отримав у день звільнення і претензій до позивача не має.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши подані суду письмові докази, суд виходить з наступного.

Обставини справи:

У період з 12.02.2019 по 13.02.2019 відповідачем проведене інспекційне відвідування позивача, про що складений акт № РВ46/1637/АВ від 13.02.2019.

Зазначеним актом встановлені порушення позивачем вимог ст. 116, 117 Кодексу Законів про Працю України (далі - КЗпП України) стосовно ОСОБА_4 , а саме: при звільненні ОСОБА_4 03.10.2017 (наказ від 03.10.2017 № 2609/01) не проведено виплату всіх належних йому сум в день звільнення. Згідно платіжної відомості за жовтень 2017 року від 03.11.2017, розрахунок зі звільненим проведено 03.11.2017. ОСОБА_4 не проведено виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

15.02.2019 ОСОБА_2 направив на адресу Управління Держпраці у Рівненській області зауваження до акту інспекційного відвідування. За змістом зауважень, позивач стверджує про відсутність порушення вимог законодавства про працю та на підтвердження своїх доводів долучає докази, зокрема, належним чином засвідчена копія виписки банку по особовому рахунку за 03.10.2017р.; належним чином засвідчена копія пояснюючої ОСОБА_4 від 14.02.2019р.; належним чином засвідчена копія відповіді ФОП ОСОБА_5 (аудитора) від 14.02.2019р.

20.02.2019 відповідачем надана відповідь на зауваження до акту інспекційного відвідування за змістом якої, відповідач стверджує, що при ознайомленні з актом інспекційного відвідування позивач не заперечував щодо виявленого порушення та не надав додаткових документів, які б підтвердили відсутність порушень. А про отримання розрахункових коштів 03.11.2017 свідчить підпис працівника ОСОБА_4 у відомості на виплату грошей № КВ-0000001 за жовтень від 03.11.2017. У зв`язку із наведеним, аргументи позивача, викладені у запереченні не спростовують порушення, викладені у акті інспекційного відвідування.

21.02.2019 Управлінням Держпраці у Рівненській області за наслідками висновку акту інспекційного відвідування винесений припис про усунення виявлених порушень № РВ46/І637/АВ/П, яким зобов`язано ОСОБА_2 усунути виявлені порушення у строк до 07.03.2019.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з огляду на наступне.

Доводи позивача щодо протиправності дії посадових осіб Управління Держпраці у Рівненській області по проведенню інспекційного відвідування заслуговують на увагу суду та є прийнятними.

Так, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту Закон №877).

Визначення терміну «державний нагляд (контроль), встановлення видів нагляду (контролю) наведені у ч.1 ст.1 Закону №877, а саме: державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Коло суб`єктів, які здійснюють такий нагляд (контроль) встановлені ст. 2 Закону № 877, зокрема, ч.4, 5 вказаного закону зазначено, що заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Із аналізу вказаних правових норм слідує, що встановлене законом коло суб`єктів здійснює державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності шляхом планових та позапланових заходів, формами яких є перевірки, ревізії, огляди, обстеження та в інші форми, визначені законом.

За змістом ст.6 Закону № 877, підставами для здійснення позапланових заходів є:

подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Не виправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;

неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Отже, підстави для проведення позапланового заходу є вичерпними, окрім того, у разі проведення такого заходу, з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

26.04.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 295, якою затвердив Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі Порядок № 295).

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Згідно із нормою пп.1 п. 5 Порядку № 295, інспекційні відвідування проводяться за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Судом встановлено, що 14.01.2019 ОСОБА_3 звернулася із заявою до відповідача в якій повідомляла про порушення відносно неї позивачем законодавства про працю.

Водночас, за змістом наказу № 120 від 23.01.2019, відповідач проводить інспекційне відвідування у позивача з питань додержання законодавства про працю в цілому, а не по питаннях, які стали підставою для такої перевірки.

Тобто, під час інспекційного відвідування з`ясовувались не лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, а й інші питання, що є порушенням порядку проведення перевірки.

З приводу встановленого в ході інспекційного відвідування порушення та винесення відповідачем припису про усунення виявлених порушень, суд зазначає наступне.

Згідно із нормами того ж п.19 Порядку № 295, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, крім акту, у разі виявлення порушень законодавства про працю складається і припис про їх усунення.

Пунктами 20, 21 Порядку зазначено, що акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акту залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

За правилами п. 23, 24 Порядку № 295, припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Із викладеного слідує, що в разі відсутності зауважень до акту, припис може бути винесений як в останній день інспекційного відвідування, так і протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач не погодився із викладеною в акті інспекційного відвідування інформацією та 15.02.2019 подав відповідачу свої зауваження, до яких долучив докази, що свідчать про відсутність порушення.

20.02.2019 відповідач розглянув вказані заперечення та надав позивачу відповідь на заперечення. За змістом відповіді слідує, що відповідачем не було взято до уваги ні пояснення позивача, ні долучені докази. Разом з тим, припис винесений відповідачем 21.02.2019, тобто у строки визначені чинним, на час виникнення спору, законодавством.

В той же час, з`ясовуючи обставини щодо наявності порушення позивачем вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд зважає на таке.

За приписами ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_4 у 2017 році перебував із позивачем у трудових правовідносинах. 03.10.2017 ОСОБА_4 був звільнений на підставі наказу № 2609/01.

Послуги бухгалтерського та податкового обліку для ФОП ОСОБА_2 надавалися фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 на підставі відповідного договору № 02/01/17 від 02.01.2017р.

03.10.2017 позивачем були сплачені кошти ЄСВ та ПДФО у зв`язку із виплатою коштів ОСОБА_4 при звільненні 03.10.2017.

Наведене підтверджується виписками банку по особовому рахунку за 03.10.2017р.

Крім того, підтвердженням того, що ФОП ОСОБА_2 було виплачено ОСОБА_4 всі належні йому у зв`язку із звільненням суми грошових коштів є письмове пояснення останнього від 14.02.2019р., в якому вказаний громадянин підтвердив факт здійснення з ним повного розрахунку саме 03.10.2017 року.

Також, наведені обставини підтвердженні ОСОБА_4 в судовому засіданні, який давав покази в якості свідка.

Слід також звернути увагу і на те, що у письмовій відповіді на запит ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_5 , остання повідомила, що нарахована заробітна плата у зв`язку із звільненням громадянина ОСОБА_4 була здійснена 03.10.2017р., при цьому оператором у відомості на виплату грошей за жовтень 2017р. було допущено технічну помилку у даті і замість жовтня зазначено було листопад.

Таким чином, судом встановлено, що жодного порушення строку здійснення розрахунків при звільненні ОСОБА_4 позивачем допущено не було, а був лише одрук (друкарська помилка) у відомості на виплату коштів, в якій людина, яка друкувала такий документ замість слова «жовтень» надрукувала слово «листопад».

При цьому, суд зауважує, що позивачем наведені докази долучались до зауважень на акт інспекційного відвідування, однак останні не були взяті відповідачем до уваги.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд уважає, що спірне рішення відповідача прийняте з порушення критеріїв обґрунтованості, розсудливості та добросовісності.

Зважаючи на викладене, припис Управління Держпраці у Рівненській області про усунення виявлених порушень №РВ46/1637/АВ/П від 21.02.2019р. є протиправним, тому належить до скасування, а позовні вимоги позивача до задоволення.

Судові витрати відшкодовують позивачу в порядку, встановленому ч. 1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Рівненській області про усунення виявлених порушень від 21 лютого 2019 року № РВ46/1637/АВ/П в повному обсязі.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Рівненській області судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Управління Держпраці у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Лермонтова, 7, ).

Повний текст рішення складений 31 липня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.