Справа № 815/5986/16
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/5986/16

Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 07 лютого 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

за участі секретаря судового засідання: Недашковської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року, у справі за позовом Одеського національного морського університету до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (правонаступник - Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області) про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопада 2016 року Одеський національний морський університет звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області з урахуванням уточнення позовних вимог про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 12 грудня 2016 року, якою нарахована недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальне обов`язкове державне соціальне страхування в сумі 412 493,58 грн.; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 12 грудня 2016 року, яким нараховані штрафні санкції з єдиного внеску на загальне обов`язкове державне соціальне страхування в сумі 209 246,79 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 12 грудня 2016 року винесена податковим органом безпідставно, з порушенням приписів Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20 квітня 2015 року.

Крім того, позивач зазначив, що згідно Висновку експерта № 187 судово-економічної експертизи, не підтверджуються документально висновки податкового органу щодо порушення ОНМУ пп.1 ч.2 ст. 6, п.1 ч.1, ч.2 ст. 7, ст. 8, ч.2 ст.9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та заниження єдиного внеску на загальну суму 640307,28 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх доводах апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог є помилковим, так як під час проведення перевірки податковим органом належним чином встановлено порушення позивачем Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», посилаючись на обставини, наведені в акті перевірки.

Крім того, апелянт зазначає, що у відповідача виник обов`язок щодо прийняття нової вимоги, оскільки було скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 серпня 2016 року № Ю- та рішення про застосування штрафних санкцій № від 02 серпня 2016 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року замінено неналежного відповідача - Державну податкову інспекцію у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на її правонаступника - Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.77.1, 77.4 ст.77 ПК України, плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на травень 2016 року та відповідно до наказу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №524 від 21.04.2016р. проведено документальну планову виїзну перевірку Одеського національного морського університету () щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2015 року, військового збору за період з 03.08.2014 року по 31.12.2015 року, збору за першу реєстрацію транспортного засобу за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року та державного мита за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За наслідками перевірки складено акт №3799/15-53-13-01/01127777 від 11 липня 2016 року (т.1, а.с. 26-49), відповідно до висновків якого встановлено, зокрема, порушення:

пп.176.2 ст. 176, п. 119.2 ст.119 ПК України, наказу ДПА України №1020 від 24.12.2010 року «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», - розрахунки ф.1-ДФ не вказано доходи, виплачені на користь фізичних осіб-підприємців за ознакою доходу « 157»;

пп.14.1.47, пп. 14.1.54 п.14.1 ст. 14, пп.162.1.1, пп.162.1.3 п. 162.1 ст. 162, п.163.1.1, пп.163.1.2, п.163.1, пп.163.2.1, пп. 163.2.2 п.163.2 ст. 163, пп.164.1.1, пп.164.1.2 п. 164.1, пп.164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст. 167, пп. 168.1.1, пп.168.1.2, п.168.1, п.168.3, пп.168.4.1, пп.168.4.2, пп. 168.4.3, 168.4.4, п.168.4.5, п.168.4.7 п. 168.4 ст.168, п.171.2 ст. 171 ПК України, - не утримано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року на загальну суму 78603,98 грн.;

пп.14.1.54, п.14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.127.1 ст. 127, пп. 162.1.3 п.162.1 ст. 162, п. 163, пп.168.1.1, пп.168.1.5 п.168.1 ст. 168, п.171.2 ст. 171, п. 176.2 ст.176 ПК України, не сплачено (не перераховано) податковим агентом податок на доходи фізичних осіб до бюджету за період, що перевірявся, на суму 11462,3 грн.;

пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення», п.162.1 ст. 162, п.163.1 ст. 163, п. 164.5 ст. 164, пп.167.5.3 п.167.5 ст. 167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, п.176.2 ст. 176 ПК України, - занижено зобов`язання з військового збору у загальній сумі 6361,05 грн., в т.ч. 2014 рік на 33 77,31 грн. та за 2015 року 2983,7 грн.;

пп.1 ч.2 ст. 6 , п.1 ч.1 ст.7, ч.2 ст. 9 Закону України від 07 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виявлено:

занижено суми нарахованого єдиного внеску у розмірі 36,3 % особам, які працюють на умовах трудового договору за період 2013 - 2015 років на загальну суму 518125,13 грн., який нараховано на винагороди у вигляді компенсації за рахунок підприємства використаного палива та у вигляді компенсації витрат на підвищення кваліфікації звільненим працівникам, на які не розповсюджується п.п.9 розділу ІІ Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року №1170, на загальну суму 190566,42 грн.;

занижено суми утриманого єдиного внеску у розмірі 3,6 % особам, які працюють на умовах трудового договору за період 2013 - 2015 років на загальну суму 518125,13 грн., який нараховано на винагороди у вигляді компенсації за рахунок підприємства використаного палива на загальну суму 17508,69 грн.;

пп.1 ч.2 ст. 6 , п.1.ч.1, ч.2 ст. 7, ст. 8, ч.2 ст. 9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого:

донараховано своєчасно не нарахований єдиний внесок за період, що перевірявся, на суму 441887,21 грн., в тому числі по ставці:

36 % у сумі 186469,82 грн.

34,7 % у сумі 223071,37 грн.

33,2 % у сумі 896,85 грн.

6,1 % у сумі 14755,28 грн.

2,6 % у сумі 16660,32 грн.

2 % у сумі 33,57 грн.;

одночасно зменшено зайво нарахований єдиний внесок на суму 29393,63 грн., в тому числі по ставці 8,41 %.

21 липня 2016 року ОНМУ подано до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області заперечення на висновки акта перевірки (т.1, а.с. 54-63), за результатами розгляду яких висновки акта перевірки №3799/15-53-13-01/01127777 від 11 липня 2016 року викладено у новій редакції (т.1, а.с. 64-74).

17 серпня 2016 року ОНМУ подано до Головного управління ДФС в Одеській області первинну скаргу на прийняті за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення №№ , від 02.08.2016 року, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 02.08.2016 року та рішення № від 02.08.2016 року (т.1, а.с. 77-93).

Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 16.09.2016 року (вих. № 2054/10/15-32-10-0/06) частково скасовано вимогу державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №Ю- від 02.08.2016 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 207385 грн. та рішення № від 02.08.2016 р. на суму 103692,6 грн. (т.1, а.с. 94-104).

28. вересня 2016 року ОНМУ до Державної фіскальної служби України направлено повторну скаргу на вимогу про сплату боргу (недоїмки) Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №Ю- від 02.08.2016 року та рішення № від 02.08.2016 року (т.1, а.с. 105-122), яку рішенням Державної фіскальної служби України від 28.10.2016 року залишено без задоволення (т.1, а.с. 123-125).

З урахуванням наведеного, на підставі акта перевірки №3799/15-53-13-01/01127777 від 11 липня 2016 року (з урахуванням рішення про результати розгляду первинної скарги ГУ ДФС в Одеській області від 16.09.2016 року № 2054/10/15-32-10-01-06) Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області прийнято:

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 12 грудня 2016 року, яким до ОНМУ за порушення пп.1 ч.2 ст. 6 , п.1 ч.1, ч.2 ст.7, ст. 8, ч.2 ст. 9 Закону України від 07 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафні санкції у розмірі 206246,79 грн. (т.3, а.с. 40);

вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 12 грудня 2016 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 412493,58 грн. (т.3, а.с. 41).

Не погоджуючись з рішеннями податкового органу позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем пп.1 ч.2 ст. 6, п.1 ч.1, ч.2 ст. 7, ст. 8, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

За правилами пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пунктом 75.1.2 ст.75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Порядок проведення документальних планових перевірок передбачений статтею 77 ПК України.

З матеріалів справи вбачається, що Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку Одеського національного морського університету щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2015 року, військового збору за період з 03 серпня 2014 року по 31 грудня 2015 року, збору за першу реєстрацію транспортного засобу за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року та державного мита за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року, відповідно до затвердженого плану перевірки.

Закон України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове (далі Закон №2464-VI) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно пп.1 ч.2 ст. 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

За приписами ч.2 ст. 7 Закону №2464-VI для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів), та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована.

Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Статтею 8 Закону №2464-VI врегульовано розмір єдиного внеску та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами ч.2 ст. 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Так, згідно акта перевірки, виявлено порушення пп.1 ч.2 ст. 6 , п.1 ч.1 ст.7, ч.2 ст. 9 Закону №2464-VI, що призвело до заниження єдиного внеску особам, які працюють на умовах трудового договору, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 36,3 % за період 2011-2015 року на загальну суму 186469,82 грн., у зв`язку з неправомірно застосованою величиною бази нарахування єдиного внеску та наявні відхилення між фондом заробітної плати найманих працівників по КТ рахунку 66 головної книги та звіту Додатку 4;

безпідставного зайвого нарахування єдиного внеску у розмірі 8,41 %, який нараховано на суми заробітної плати працюючим інвалідам, статус яких не підтверджено виписками з акту медико-соціальної експертної комісії, чим занижено суми єдиного внеску особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), на який нараховується єдиний внесок у розмірі 36,3 %, а саме ОСОБА_9, ОСОБА_10 за період жовтень 2013-червень 2014 року на загальну суму 14758, 48 грн., в наслідок чого проведено перерахунок, донараховано єдиного внеску у розмірі 36,3 % та зменшено єдиний внесок за ставкою 8,41 %;

у додатку 4 за травень 2011 року проведено коригування сум єдиного внеску за січень 2011 року, а саме донараховано єдиний внесок за ставкою 36,3 % на суму 7906,86 грн. та зменшено єдиний внесок за ставкою 8,41 % на суму 1831,86 грн. Помилка виникла за рахунок невірно застосованої ставки до фонду оплати праці. Корегування у 2011 році проведені вірно.

Також в акті перевірки зафіксовано, що платником безпідставно проведено коригування сум єдиного внеску (збільшення) у розрізі нарахованого фонду оплати праці заробітної плати працюючим інвалідам, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 8,41 % за період 2012-2015 роки, тим самим зменшивши фонд оплати праці особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), на який нараховується єдиний внесок у розмірі 36,3 % (стор. 19 акта перевірки) (т.1, а.с. 44).

Між тим, в матеріалах справи наявна копія довідки серії ЛСЕ №009180 Міністерства охорони здоров`я України, в якій зазначено, що за висновком медико-соціальної експертної комісії про умови і характер праці інвалідів ОСОБА_1 , 1952 року народження призначена безстроково друга група інвалідності.

Також в матеріалах справи міститься копія пенсійного посвідчення №101688 від 26 грудня 1996 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 призначена пенсія по інвалідності третьої групи.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не навів в акті перевірки обґрунтованого підтвердженого належними та допустимими доказами розрахунку сум заниження ОНМУ єдиного внеску.

Доводи апеляційної скарги про заниження бази нарахування єдиного внеску на доходи фізичної особи ОСОБА_3 та фізичної особи ОСОБА_4 за рішенням суду у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 12 жовтня 2011 року у справі №2/1519/2005/11 поновлено ОСОБА_4 на роботі, стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 17653 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Згідно наказу №490-вк від 17 жовтня 2011 року на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 12 жовтня 2011 року у справі №2/1519/2005/11 ОСОБА_4 поновлено на посаді головного енергетика ОНМУ з 14.09.2010 року та зазначено, що до виплати останньому належить розмір заробітної плати за один місяць 1299,80 грн.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, ОНМУ здійснена виплата ОСОБА_4 у розмірі 1299,90 грн. у жовтні 2011 року та у розмірі 17653,52 грн. у квітні 2012 року, відтак загальна сума виплати склала 18953 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки контролюючого органу щодо заниження ОНМУ бази нарахування єдиного внеску за виплатами середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди ОСОБА_4 на загальну суму 2002 грн. не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами і обґрунтованими розрахунками.

Крім того, згідно розрахункового листа ОСОБА_5 за березень 2013 року, останньому нараховано заробітну плату у розмірі 30125,12 грн., з яких, зокрема, єдиний соціальний внесок (держслужбовці) у розмірі 1189,45 грн., а відтак твердження податкового органу про те, що до бази нарахування єдиного внеску включено 19499,00 грн., з якого утримується єдиний внесок у розмірі 6,1 %, враховано лише максимальна величина місяця, у якому проведено нарахування, спростовуються матеріалами справи.

Таким, чином, висновки контролюючого органу, про заниження ОНМУ бази нарахування єдиного внеску, а саме суми виплати по тимчасовій втраті працездатності на суму 839,20 грн., про що вказано на стор. 18 акту перевірки, жодним чином не обґрунтовані з боку відповідача. У рішенні ГУ ДФС в Одеській області від 16 вересня 2016 року вказується, що згідно первинних документів нарахування по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_6 складає 5 650,20 грн., у Додатку 4 платником відображено лише 4 811,00 грн., однак не вказано яких первинних документів.

Відповідно додатку 4 до акту перевірки У квітні 2011 року встановлено відхилення в сумі 643,58 грн., тоді як в тексті самого акту перевірки не зазначено підстав такого донарахування та взагалі не описано які виявлені факти допущеного ОНМУ порушення спричинили донарахування єдиного внеску у вказаному періоді. У рішенні від 16.09.2016 №2054/10/15-32-10-01-06 ГУ ДФС в Одеській області вказано, що донарахування у вказаному періоді виникло у зв`язку з невірно застосованою величиною бази нарахування єдиного внеску по ОСОБА_6 , однак, у даному випадку, податковим органом не було враховано, що під час нарахування єдиного внеску ОНМУ користувався п.4 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI, яким визначено, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

ОНМУ, не погоджуючись, з висновками податкового органу, вказав, що під час нарахування ЄСВ на доход, отриманий ОСОБА_6 , позивачем правильно застосовано максимальну величину бази нарахування ЄСВ, яка у лютому 2012 року складала п`ятнадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073 х17 = 18 241 грн.), тоді як у лютому 2012 року ОСОБА_6 було нараховано заробітну плату в сумі 20 917,49 грн.

Відповідно до п.п. 4, 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20 серпня 2015 року, в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень. Факти виявлених порушень викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В свою чергу, в акті перевірки йдеться про наявність відхилення між фондом заробітної плати найманих працівників та кредиту рахунку 66 головної книги та звіту, що призвело до заниження єдиного внеску, утриманого з сум заробітної плати осіб, які працюють за трудовим договором у розмірі 6,1 % за період 2011-2015 роки, однак останній не містить всіх суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності платника податків, чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансової та іншої статистичної звітності, інші документи, які стосуються фактів виявлених порушень.

Апелянт також наголошував на тому, що ОНМУ занижено базу нарахування єдиного внеску особам, які виконували роботи за цивільно-правовими договорами, укладеними в рамках Договорів про надання гранту та Угод про партнерство.

В свою чергу, колегія суддів не погоджується з вказаними твердженнями апелянта з огляду на наступне.

Так, вибірковою перевіркою виявлено заниження суми нарахованого та утриманого єдиного внеску, з винагород особам, які виконують роботи за цивільно-правовими договорами, які різняться з Актами здавання-прийняття виконаних робіт, у розмірі 34,7% - на загальну суму 223 071,37 грн. та 2,6% на загальну суму 16 660,32 грн.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що ОНМУ протягом періоду, який перевірявся, виступав замовником робіт за договорами, які укладались з фізичними особами в рамках виконання відповідних проектів, що фінансувались за рахунок грантодавців на підстав контрактів про отримання гранту за Договорами про надання Гранту та Угоди про партнерство, а саме: СОП «Басейн Чорного моря 2007-2013» період реалізації 24 місяці, договір "LOG4GREEN" період здійснення 36 місяців, Партнерська угода SEATRACON період реалізації 24 місяці, Партнерська угода проекту Еразмус Мундус дія 2 терміни з 15.07.2012 - 14.07.2016, Спільний проект за програмою «Темпус» період з 04.10.2011 - 31.12.2016р.

З метою виконання договорів в рамках відповідних проектів, ОНМУ було укладено індивідуальні договори підряду з фізичними особами (виконавцями робіт), якими визначався обсяг робіт, а також сума винагороди за виконану роботу. Договори підряду мають назву «індивідуальні договори підряду».

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI базою нарахування єдиного внеску є сума нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України «Про авторське право та суміжні права» за створення і використання службового твору автору належить авторська винагорода, розмір та порядок виплати якої встановлюються трудовим договором (контрактом) та (або) цивільно-правовим договором між автором і роботодавцем.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010р. затверджено Перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно п. 9 розділу І якого до таких виплат відносяться: винагорода, що сплачується за авторським договором на створення та використання творів науки, літератури та мистецтва, крім гонорару штатним працівникам редакцій газет, журналів, інших засобів масової інформації, видавництв, установ мистецтва та (або) оплата їх праці, що нараховується за ставками (розцінками) авторської (постановочної) винагороди, нарахованої на відповідному підприємстві.

З матеріалів справи вбачається, що між ОНМУ (замовник) та авторами (виконавцями) укладено цивільно-правові договори на виконання творів науки у вигляді лекцій, наукових досліджень, магістерських програм та ін., що були виконані в рамках реалізації відповідних проектів, які фінансувались за рахунок грантодавців.

Враховуючи викладене, на виплати, які ОНМУ сплачено спеціалістам та експертам за виконані наукові дослідження відповідно до індивідуальних договорів підряду, які за змістом є авторськими договорами не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010 року, оскільки вони мають ознаки авторських договорів у сфері науки.

Аналогічного висновку дійшов експерт за наслідками проведеного експертного дослідження (ст. 11-16 Висновку судово-економічної експертизи № 187 від 21.06.20-18р.).

Крім того, колегія суддів зазначає, що Висновком судово-економічної експертизи № 187 від 21 червня 2018 року встановлено, що в акті перевірки не викладені всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового і бухгалтерського обліку, фінансовій та іншій звітності, інші документи, які стосуються фактів виявлених порушень, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів на загальну суму єдиного внеску.

Згідно п. 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Додатком 6 до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 4 розділу VI) (Додаток 6 в редакції наказу Міністерства фінансів № 393 від 28.03.2016р.) затверджено форму вимоги про сплату боргу (недоїмки), в якій серед іншого зазначається дата, станом на яку виникла заборгованість.

З матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваній вимозі не зазначено станом на яку дату виникла заборгованість ОНМУ зі сплати єдиного внеску.

Також відповідачем не зазначено на підставі чого прийнята вимога № Ю- від 12 грудня 2016 року, тобто остання не містить відомостей щодо номера та дати акта документальної перевірки, за наслідками якої її винесено.

Отже, контролюючим органом не дотримано вимог чинного законодавства в частині щодо оформлення вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що акт перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані вимогу та рішення, не містить чіткого викладу змісту кожного з порушень, виявлених перевіркою, встановлені порушення спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, в тому числі Висновком експерта № 187 від 21 червня 2018 року судово-економічної експертизи.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення ОНМУ пп.1 ч.2 ст. 6, п.1 ч.1, ч.2 ст. 7, ст. 8, ч.2 ст.9 Закону №2464-VI та відповідно правомірності винесення вимоги № Ю- від 12 грудня 2016 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 412493,58 грн. та прийняття рішення № від 12 грудня 2016 року про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахованої штрафної санкції по єдиному внеску в розмірі 206246,79 грн.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст.. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року - без змін.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) відстрочений судовий збір за подання апеляційної скарги до спеціального фонду Державного бюджету України, у сумі 13 026 (тринадцять тисяч двадцять шість) грн. 51 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код ЄДРПОУ отримувача - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача - 899998; № рахунку отримувача - 6001; код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.