Справа № 540/1016/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1016/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гомельчука С.В.,

при секретарі Воронцовій К.С.,

за участю:

представника позивача - Хом`ячука Ю.П.,

представника відповідача - Яцемирського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського багатофункціонального кооператива "СВІТАНОК" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

встановив:

16 травня 2019 року Сільськогосподарський багатофункціональний кооператив "СВІТАНОК" (далі позивач, СБК "СВІТАНОК") звернувся до суду з адміністративним позовом до Новокаховського управління Головного управління ДФС у Херсонській області , Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 06.02.2019 року № (далі - ППР), яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 4 231,85 грн.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення податкового органу є протиправним та таким, що прийняте без наявних на те підстав. З метою вчасної сплати узгоджених грошових зобов`язань по орендній платі за землю згідно податкової декларації від 17.02.2018 року №, 29.12.2018 року позивачем до АТ «Ощадбанк» подано квитанцію № 59, згідно якої перераховано до бюджету кошти на суму 42318,53 грн. Відтак, враховуючи сплату зобов`язання 29.12.2018 року, при тому що граничним строком сплати згідно податкової декларації є 30.12.2018 року, позивач вважає, що його обов`язок зі своєчасної сплати податку було виконано у строк, передбачений законодавцем.

Ухвалою від 20 травня 2019 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного, призначено перше судове засідання на 13 червня 2019 року.

31 травня 2019 року відповідачем до суду подано відзив, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що згідно з даними інтегрованої картки платника податків сплата до бюджету узгодженого грошового зобов`язання відбулась саме 03.01.2019 року. Наведене свідчить про порушення позивачем строку, встановленого законодавством для сплати узгодженого грошового зобов`язання, який сплив 30.12.2018 року згідно даних податкової декларації №, поданої позивачем 17.02.2018 року. Відтак, позивач не надав належних доказів на підтвердження обставин, які виклав у позовній заяві, а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення - відсутні. Крім того, відповідач просив виключити Новокаховське управління Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з переліку відповідачів, так як вказане управління є відокремленим підрозділом ГУ ДФС, що підтверджується відомостями з ЄДРПОУ.

Протокольною ухвалою від 13 червня 2019 року відкладено розгляд справи на 11 липня 2019 року через неявку належним чином повідомленого позивача; встановлено єдиного належного відповідача по справі - Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

У судове засідання, призначене на 11 липня 2019 року, сторони з`явилися.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив позовні вимоги залишити без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17.02.2018 року Сільськогосподарським багатофункціональним кооперативом "СВІТАНОК" подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю за № , якою задекларовано суму грошового зобов`язання з орендної плати за землю 42318,53 грн.

Згідно квитанції від 29.12.2018 року № 59 позивачем через розрахунковий рахунок у АТ «Ощадбанк» перераховано до бюджету орендну плату за землю по Костогризівській сільській раді Каховського району за грудень 2018 рік в сумі 42318,53 грн.

08.01.2019 року уповноваженими особами Новокаховського управління Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведено камеральну перевірку СБК "СВІТАНОК" з питання своєчасності сплати земельного податку у 2018 році, визначених податковою декларацією з плати за землю від 17.02.2018 року № .

Перевіркою встановлено порушення п. 287.3 ст. 287 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI, яке полягає у несвоєчасній сплаті підприємством грошових зобов`язань по орендній платі за землю, розташованої на території Костогризівської сільської ради Каховського району. Вказано на те, що граничним терміном сплати є 30.12.2018 року, проте зобов`язання сплачено 03.01.2019 року, що свідчить про 04 дні затримки сплати. Результати перевірки оформлені Актом від 08.01.2019 року № 6/21-22-50-12/05440560.

Другий примірник Акта вручено позивачу 14.01.2019 року, що ним не заперечується.

06.02.2019 року Новокаховським управлінням ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі складено оскаржуване ППР № , згідно якого на підставі ст. 126 ПК України до позивача за затримку на 04 календарних дні сплати грошового зобов`язання в сумі 42318,53 грн., застосовано штрафні санкції у розмірі 10% зобов`язання 4231,85 грн. ППР отримане позивачем 15.02.2019 року.

За результатами розгляду заперечень позивача від 28.01.2019 року № 1895/10 на висновки Акта камеральної перевірки від 08.01.2019 року, Головним управлінням ДФС наведений Акт вирішено залишити без змін.

Розглянувши скаргу позивача від 22.02.2019 року на спірне ППР, ДФС України прийнято рішення від 24.04.2019 року № 19418/6/99-99-11-06-01-25, яким скаргу залишено без задоволення, а спірне рішення без змін.

Не погоджуючись із наведеним рішенням, позивач оскаржив до суду ППР від 06.02.2019 року № .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Конституції України, Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755 17 (далі ПК України).

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Тобто, зважаючи на положення вказаних статей та Договору, позивач є платником орендної плати за земельну ділянку, зобов`язаний у строк та у розмірі встановленому законодавством та Договором сплачувати орендну плату (узгоджене грошове зобов`язання).

Приписами п. 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п. 286.2 ст. 286 ПК України).

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 ПК України).

Таким чином, останнім днем сплати грошового зобов`язання з орендної плати за землю за грудень 2018 року згідно податкової декларації позивача від 17.02.2018 року № є 30.12.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова декларація з плати за землю подана СБК «СВІТАНОК» до податкового органу 17.02.2018 року.

29.12.2018 року позивачем, на підставі квитанції № 59, через розрахунковий рахунок у АТ «Ощадбанку» перераховано до бюджету грошові кошти по зобов`язанню з орендної плати за землю за грудень 2018 року в сумі 44092,94 грн., про що свідчить штемпель банку.

Відтак, позивач сплатив визначену ним суму земельного податку за грудень 2018 року в строк, встановлений податковим законодавством.

Крім того, пп. 4 глави 2 Розділу 1 Інструкції "Про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 16.08.2006 року за № 320, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2006 року за №1035/12909 (далі - Інструкція № 320), передбачено, що міжбанківський переказ виконується банками в строк, визначений правилами платіжної системи, який не може перевищувати трьох операційних днів відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 року № 2346-III (далі - Закон № 2346-III).

Підпунктом 1.21 статті 1 Закону № 2346-III передбачено, що операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Відповідно до п. 2.19 глави 2 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року за № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за №377/8976 (далі - Інструкція № 22), розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Пунктом 2.15 глави 2 Інструкції № 22 встановлено, що порядок повернення банком своїм клієнтам оформлених ними розрахункових документів та супровідних документів визначається в договорах банківського рахунку клієнтів. Банк, повертаючи розрахунковий документ у день його надходження, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов`язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено) та зазначити дату його повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку).

Відмітка банку про прийняття квитанції № 59 свідчить про те, що позивач подав розрахунковий документ до банку протягом операційного часу, і банк виконав його в день його надходження - 29.12.2018 року.

Однак, АТ «Ощадбанк» не було виконано дій, передбачених п.2.15 глави 2 Інструкції №22, що підтверджується змістом квитанції № 59.

Згідно п. 32.1 ст. 32 Закону №2346-III, банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Відповідно до п. п. 32.2 ст. 32 Закону № 2346-III, у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов`язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Крім того, згідно з п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Разом тим, у п.129.6 ст.129 Податкового кодексу України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відтак, визначальним фактором для застосування контролюючим органом штрафних санкцій до платника податків за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання є несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків, зборів та інших платежів до бюджетів, саме з вини такого платника податків.

В даному випадку, позивачем своєчасно подано до банківської установи квитанцію про перерахування до бюджету грошового зобов`язання по земельному податку за грудень 2018 року, а відтак, ним виконано усі дії, які від нього залежали для належного виконання зобов`язання.

Таким чином, після прийняття банком розрахункового документу про перерахування податків до бюджету, податкові зобов`язання вважаються виконаними і покладення на платника податків обов`язку повторно сплатити податки, збори (обов`язкові платежі) та відповідальності за неперерахування чи несвоєчасне перерахування банком до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) є таким, що не ґрунтується на положеннях законодавства.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем належним чином виконано обов`язок по сплаті земельного податку за грудень 2018 року.

З врахуванням викладеного, є підстави для висновку, що з поданням позивачем до установи банку квитанції на перерахування сум земельного податку, його обов`язок щодо сплати податку в цих сумах припинився.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у випадку несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, а тому спірне ППР від 06.02.2019 року № підлягає скасуванню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з платіжного доручення № 174 від 14.05.2019 року позивачем сплачено судовий збір за подання вказаного адміністративного позову у загальному розмірі 1921,00 грн.

Враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд вважає, що відшкодуванню позивачу підлягає 1921,00 грн. судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення, винесене Новокаховським управлінням Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 06.02.2019 року за № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75) на користь Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Світанок" (, 74844, Херсонська обл., Каховський район, с. Костогризове, вул. Гагаріна, 12) сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. (тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня), шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16 липня 2019 р.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 111031000