Справа № 480/296/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 р.Справа № 480/296/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представника відповідача - Паливоди І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 12.03.19 року по справі № 480/296/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (далі - УДМС України в Сумській області, відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення № 5901.5-216/591-19 від 10.01.2019 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 08.11.2018, виданої громадянину Грузії ОСОБА_1 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області № 5901.5-216/591-19 від 10 січня 2019 року про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 08 листопада 2018 року, видану на ім`я громадянина Грузії ОСОБА_1 .

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ненадання належної оцінки всім наявним доказам, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 по справі №480/296/19 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги пояснив, що 04.01.2019 відповідачем від Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України отримано лист № 8.1-4629/8.1.1-18 від 28.12.2018 про направлення подання Головного Управління Національної поліції у м. Києві від 26.12.2018 № 9338/125/14/8/01-2018 для прийняття відповідного рішення. У вказаному поданні повідомлялось, що в результаті здійснення перевірки громадянина Грузії ОСОБА_1 встановлено, що він знаходиться на території України, а саме в м. Києві, причетний до вчинення тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних із заволодінням майном та грошовими коштами громадян із проникненням у житло. Крім того, зазначено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 користується авторитетом у кримінальному середовищі. організовує та координує злочинну діяльність підконтрольних йому інших громадян Грузії і таким чином здійснює вплив на загострення криміногенної обстановки в Україні, створює загрозу національній безпеці України та Київському регіону, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян та інших осіб, які проживають на території України. За результатами розгляду подання відповідачем прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданої громадянину Грузії ОСОБА_1 , на підставі пп.4 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018 (далі по тексту - Порядок № 322). Вважає хибним та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не зазначено, в чому саме полягає створення позивачем загрози національній безпеці України, та не надано доказів протиправної поведінки позивача під час перебування на території України. Вказує, що Головним управлінням Національної поліції у м. Києві, в межах своїх повноважень, визначених Законом України «Про національну поліцію», встановлено суспільну небезпечність перебування позивача на території України, а також повідомлено про вчинення позивачем дій, які порушують громадський порядок, права і законні інтереси громадян України. Зазначені обставини у розумінні Порядку № 322 є достатніми підставами для скасування позивачу довідки на тимчасове проживання в Україні. Враховуючи вищевикладене, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для його скасування.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 по справі № 480/296/19, прийняти рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на наведену норму, беручи до уваги, що позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі позивача.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що громадянин Грузії ОСОБА_1 18.10.2018 звернувся до Управління ДМС України в Сумській області із заявою про отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні, в якій підставою для оформлення посвідки визначив возз`єднання сім`ї з громадянкою України (а.с. 29).

За результатами розгляду вказаної заяви, 08.11.2018 відповідачем прийнято рішення про видачу позивачу посвідки серії № НОМЕР_1 на тимчасове проживання терміном дії до 07.11.2019.

04.01.2019 відповідачем від Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України, разом з листом № 8.1-4629/8.1.1-18 від 28.12.2018, отримано подання ГУ НП у м. Києві від 26.12.2018 № 9338/125/14/8/01-2018 про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Грузії ОСОБА_1 (а.с.41, 42).

Як зазначено у поданні, в результаті здійснення перевірки громадянина Грузії ОСОБА_1 Головним Управлінням Національної поліції в м. Києві встановлено, що останній знаходиться на території України, а саме в м. Києві, причетний до вчинення тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних із заволодінням майном та грошовими коштами громадян із проникненням у житло. Суспільна небезпечність перебування на території України громадянина ОСОБА_1 полягає у тому, що він користується авторитетом у кримінальному середовищі, організовує та координує злочинну діяльність підконтрольних йому інших громадян Грузії і таким чином здійснює вплив на загострення криміногенної обстановки в Україні та Київському регіоні, створює загрозу громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян та інших осіб, які проживають на території України. Зважаючи на викладене, з посиланням на пп.4 п. 63 Порядку № 322, ГУ НП у м. Києві просило прийняти рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання позивачу, оскільки дії ОСОБА_1 загрожують національній безпеці України, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні (а.с.42).

На підставі вказаного подання ГУНП у м. Києві Управлінням ДМС в Сумській області 10.01.2019 прийнято рішення № 5901.5-216/59.1-19, яким скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , видану громадянину Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі підпункту 4 пункту 63 Порядку № 322 (а.с. 44).

Про прийняте рішення відповідач листами від 10.01.2019 №5901.5-216/59.1-19, №5901.5-217/59.1-19, №5901.5/717-19, від 11.01.2019 №5901.5-220/59.1-19 повідомив позивача, дружину позивача - ОСОБА_5 , заступника директора Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України, начальника Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у м. Києві відповідно (а.с. 45-48).

Не погоджуючись з вказаним рішенням УДМС у Сумській області від 10.01.2019, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено фактів створення позивачем загрози національній безпеці України, та з відсутності доказів протиправної поведінки позивача під час перебування на території України, що стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянина Грузії ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 18 Загальної декларації прав людини передбачено, що кожна людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах кожної держави.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої Держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі по тексту - Закон № 3773-VI) визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Так, згідно з ч.ч.1, 3 ст.3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 18 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Згідно з ч. 14 ст. 4 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання передбачено Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018.

Відповідно пп.4 п.63 Порядку № 322 посвідка на тимчасове проживання скасовується територіальним органом або підрозділом ДМС, який її видав, у разі, коли дії іноземця та особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

За приписами п.64 Порядку № 322 рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається такій особі і приймаючій стороні рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття (п.65 Порядку № 322).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що тимчасова посвідка позивача від 08 листопада 2018 року скасована Управлінням на підставі підпункту 4 пункту 63 Порядку № 322.

Фактичною підставою для прийняття рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину Грузії ОСОБА_1 стало подання Головного управління Національної поліції у м. Києві від 26.12.2018 № 9338/125/14/8/01-2018.

Як вбачається зі змісту подання, суспільна небезпечність перебування громадянина ОСОБА_1 на території України полягає у тому, що останній користується авторитетом у кримінальному середовищі, організовує та координує злочинну діяльність підконтрольних йому інших громадян Грузії і таким чином здійснює вплив на загострення криміногенної обстановки в Україні, створює загрозу національній безпеці України та Київському регіону, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян та інших осіб, які проживають на території України.

Відповідно до пп.3,6 та 10 ч.1 статті 1 Закону України "Про національну безпеку України" від 21.06.2018 № 2469-VIII (далі по тексту - Закон № 2469-VIII) громадська безпека і порядок - захищеність життєво важливих для суспільства та особи інтересів, прав і свобод людини і громадянина, забезпечення яких є пріоритетним завданням діяльності сил безпеки, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та громадськості, які здійснюють узгоджені заходи щодо реалізації і захисту національних інтересів від впливу загроз;

загрози національній безпеці України - явища, тенденції і чинники, що унеможливлюють чи ускладнюють або можуть унеможливити чи ускладнити реалізацію національних інтересів та збереження національних цінностей України;

національні інтереси України - життєво важливі інтереси людини, суспільства і держави, реалізація яких забезпечує державний суверенітет України, її прогресивний демократичний розвиток, а також безпечні умови життєдіяльності і добробут її громадян;

Статтею 5 Закону № 2469-VIII визначено, що державна політика у сферах національної безпеки і оборони спрямована на захист: людини і громадянина - їхніх життя і гідності, конституційних прав і свобод, безпечних умов життєдіяльності; суспільства - його демократичних цінностей, добробуту та умов для сталого розвитку; держави - її конституційного ладу, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності; території, навколишнього природного середовища - від надзвичайних ситуацій.

Відповідно до ч.2 статті 12 Закону № 2469-VIII до складу сектору безпеки і оборони входить, зокрема, Міністерство внутрішніх справ України, Державна міграційна служба України.

Згідно з ч.4 ст. 18 Закону № 2469-VIII Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує громадську безпеку і порядок, охорону прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидію злочинності, а також надає визначені законом послуги з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

На виконання приписів ч.1 статті 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» на Національну поліцію покладено завдання забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності.

Підпунктами 1-4 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

Тобто, подання про скасування посвідки на тимчасове проживання позивача в Україні, підготовлене органами поліції в межах компетенції, визначеної Законом України «Про Національну поліцію».

Крім того, позивачем не оскаржувалось ані в адміністративному, ані в судовому порядку правомірність прийняття органами національної поліції такого подання та не перевірялась достовірність встановлених у ньому обставин.

Враховуючи, що обставини, про які зазначило ГУНП у м. Києві в поданні від 26.12.2018 № 9338/125/14/8/01-2018, вказують на наявність загрози національній безпеці, громадському порядку та національним інтересам України, у розумінні ч.1 ст.1 Закону України "Про національну безпеку України", а також з урахуванням відсутності обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, колегія суддів вважає, що у Управління ДМС України в Сумській області були наявні підстави для прийняття рішення від 10.01.2019 №5901.5-216/591-19 про скасування позивачу посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену в постанові від 20.06.2018 по справі № 825/1340/16.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів дійшла висновку, що рішення відповідача від 10.01.2019 № 5901.5-216/591-19 про скасування позивачу посвідки на тимчасове проживання в Україні, прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засаді верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 по справі № 480/296/19 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Сумській області задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року по справі № 480/296/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 30.07.2019 року