Справа № 1.380.2019.003822
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003822
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30 липня 2019 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Коморний О.І., одержав позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС міста Львів Рослюк Тараса Сергійовича.

Встановив:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій просить:

- скасувати та визнати незаконною постанову державного виконавця Рослюк Т.С. від 22.07.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 52991158;

- скасувати та визнати незаконною постанову державного виконавця Рослюк Т.С. від 22.07.2019 про арешт коштів боржника у ВП № 52991158;

- скасувати та визнати незаконною постанову державного виконавця Рослюк Т.С. від 22.07.2019 про накладення штрафу у ВП № 52991158;

- скасувати та визнати незаконною постанову державного виконавця Рослюк Т.С, від 22.07.2019 про арешт майна боржника у ВП № 52991158;

- зобов`язати Начальника Шевченківського відділу ДВС замінити державного виконавця Рослюк Т.С. у ВП № 52991158;

- зупинити виконавче провадження № 52991158 на час розгляду даної справи.

Пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Водночас, частиною першою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З аналізу наведених норм встановлено, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц.

Отже, позовні вимоги про скасувати та визнати незаконною постанову державного виконавця Рослюк Т.С. від 22.07.2019 про накладення штрафу у ВП № 52991158 підлягає розгляду Львівському окружному адміністративному суду.

При цьому, за загальним правилом Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця оскаржуються до суду, який видав виконавчий документ.

Як з`ясовано з позовних матеріалів, виконавче провадження № 52991158 відкрито по примусовому виконанню виконавчого листа №1309/9120/12 виданого 06.04.2016 року Залізничним районним судом м. Львів.

Таким чином, позовні вимоги про скасування та визнання незаконними постанови державного виконавця Рослюк Т.С. від 22.07.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 52991158, постанови державного виконавця Рослюк Т.С. від 22.07.2019 про арешт коштів боржника у ВП № 52991158, постанови державного виконавця Рослюк Т.С, від 22.07.2019 про арешт майна боржника у ВП № 52991158 належить розглядати за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Однак відповідно до частини четвертої цієї статті не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Дана правова позиція узгоджується із правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 9901/8/19 та від 16 травня у справі № 9901/40/19

За таких обставин, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу, враховуючи, що позивачем в позові заявлено вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

Керуючись ст. 169, 172, 241, 243, 248, 256, 294 КАС України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС міста Львів Рослюк Тараса Сергійовича та додані до неї документи повернути позивачеві.

Ухвала про повернення позовної заяви набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Коморний О.І.