Справа № 817/1139/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення заяви
про встановлення способу і порядку
виконання судового рішення без розгляду
01 серпня 2019 року м. Рівне №817/1139/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Недашківської К.М., перевіривши матеріали заяви Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про встановлення способу та порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,
Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.08.2017 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 04 липня 2017 року №К-2629/0-5730/0/6-17 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6 га у власність, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради для ведення особистого селянського господарства; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області вчинити дії по розгляду заяви ОСОБА_1 від 06 червня 2017 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки площею 0,6 га у власність, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, у порядку та у спосіб, передбачені пунктом 7 статті 118 Земельного кодексу України, та з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
Крім того, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області залишена без задоволення, а постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 14.08.2017 без змін.
31 липня 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області подало заяву про встановлення способу та порядку виконання судового рішення.
Розглянувши подану заяву на відповідність вимогам статей 166-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню заявнику без розгляду.
Судом встановлено, що за правилами частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Таким чином, вказаною нормою процесуального законодавства встановлено особу, яка має право звернення до суду з заявою про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення. Тобто, дане право надане лише стягувачу або виконавцю. В свою чергу, чинний процесуальний закон не надає такого права боржнику, яким виступає Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, оскільки виконання судового рішення при задоволенні відповідного позову покладається саме на боржника і саме в причинному зв`язку з його активними чи пасивними діями перебуває можливість належного і повного виконання судового рішення.
Суд зазначає, що згідно статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Право особи на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також статтею 6 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності за її межами.
Відповідно до частини першої статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.
За змістом частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Відповідно до статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина третя статті).
Таким чином, під встановленням способу або порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення. При цьому встановлення способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.
Для встановлення способу чи порядку виконання судового рішення обставиною, що перешкоджає його виконанню, також є те, що в судовому рішенні не визначено способу та порядку виконання судового рішення.
При цьому, суд зазначає, що у своїй заяві про встановлення способу або порядку виконання судового рішення заявник фактично вказує про неможливість виконання судового рішення про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області вчинити дії по розгляду заяви ОСОБА_1 від 06 червня 2017 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки площею 0,6 га у власність, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, у порядку та у спосіб, передбачені пунктом 7 статті 118 Земельного кодексу України, та з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
Така «неможливість» виконання судового рішення, відповідно до позиції заявника, викладеній у заяві, полягає в тому, що зі змісту Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 є приватною власність громадянина ОСОБА_2 .
Однак, в матеріалах справи наявні докази того, що вказана земельна ділянка передана у власність громадянину ОСОБА_2 14.09.2017 (а.с.87). Тобто, передача спірної земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_2 відбулася в період судового розгляду справи №817/1139/17 в суді першої інстанції.
При цьому, заявник не наводить будь-яких фактичних доказів наявності певних обставин неможливості виконання судового рішення саме в такий спосіб захисту, формалізований судом у резолютивній частині рішення.
Крім того, заявник не вказує і на інший спосіб або порядок виконання судового рішення, який може бути встановлений судом.
Тому, суд зазначає, що судове рішення у даній справі підлягає виконанню саме в такий спосіб та порядок.
На користь цього свідчить і практика Європейського суду з прав людини.
Зокрема, у рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що статті 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суд також вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
У свою чергу, в рішенні від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» ЄСПЛ вказав, що засіб захисту, який вимагається статті13 Конвенції, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Таким чином, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними. Інколи ця гнучкість може проявлятися у встановленні способу або порядку виконання судового рішення. Однак, таке коригування способу відновлення права позивача в ході виконання рішення можливе, коли раніше застосований судом при винесенні рішення спосіб не дозволив реально захистити порушене право.
Відповідно до частини другої статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
За наведених обставин, подана Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області заява про встановлення способу та порядку виконання судового рішення є очевидно безпідставною та необгрунтованою і підлягає поверненню заявнику без розгляду.
Керуючись статтями 167, 241, 256, 294, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Рівненській області заяву про встановлення способу та порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій - без розгляду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 01.08.2019.

Суддя Недашківська К.М.