Справа № 1.380.2019.000058
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6457/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Большакової О. О.
суддів -Глушка І. В.
Багрія В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної фіскальної служби України про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року задоволено повністю адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року зазначена апеляційна скарга залишена без руху у зв`язку з тим, що до неї не додано документа про сплату судового збору.

Копію зазначеної ухвали Державна фіскальна служба України отримала 01.07.2019, згідно відстеження поштового відправлення з штриховим ідентифікатором №551 на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта».

16 липня 2019 року на адресу суду надійшла заява Державної фіскальної служби України про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Зазначена заява обгрунтована тим, що несплата судового збору при поданні апеляційної скарги в межах строку на апеляційне оскарження не залежала від вини чи волі ДФС України. Державним бюджетом України на 2019 рік передбачено кошти на сплату судового збору у разі подання, зокрема апеляційних скарг на судові рішення, які прийняті не на користь бюджетної установи, якою є ДФС України, протягом 2019 року на рахунок суб`єкта владних повноважень відповідні кошти для сплати судового збору надходять частинами.

Частиною 2 статті 121 КАС України встановлено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

На підтвердження необхідності продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, апелянтом не надано суду жодних доказів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що подання суб`єктом владних повноважень такої безпідставної заяви свідчить про зловживання наданими йому законодавством процесуальними правами.

Відтак, у зазначеній заяві апелянта від 16.07.2019 відсутні обгрунтування об`єктивної неможливості виконання ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року та необхідності продовження строку для її виконання.

Крім того, апелянтом не надано суду жодного належного доказу на підтвердження обставин, які б об`єктивно перешкоджали йому виконати зазначену ухвалу суду.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35).

Враховуючи вищенаведене, оскільки апелянт не навів достатніх причин, що унеможливлюють виконання вимог ухвали у встановлений законом строк, відсутні підстави для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 121, 241, 243, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні заяви Державної фіскальної служби України про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 1.380.2019.000058 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Большакова
судді І. В. Глушко
В. М. Багрій