Справа № 240/9516/19
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

26 липня 2019 року справа № 240/9516/19

категорія 109010000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Романченко Є.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Олевської міської ради Житомирської області від 17 січня 2019 року за № 917, яким затверджено Генеральний план міста Олевськ Житомирської області;

- зобов`язати Олевську міську раду не чинити перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою, яка перебуває у приватній власності з цільовим призначенням, для будівництва житлового будинку та розміщена по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , у тому числі шляхом здійснення її забудови.

Перевіряючи, після одержання позову, чи відповідає він вимогам, установленим Кодексом адміністративного судочинства України, судом ураховано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, надалі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із положеннями частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді (ч. 1 ст. 168 КАС України).

Згідно зі ч. 1 ст.160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною першою статті 21 КАС України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Приписами частини першої статті 172 КАС України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до ч. 6 ст. 21 КАС України, яка кореспондується із ч. 4 ст. 172 цього Кодексу, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як було зазначено вище позивач у позовній заяві, поданій до адміністративного суду, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Олевської міської ради Житомирської області від 17 січня 2019 року за № 917, яким затверджено Генеральний план міста Олевськ Житомирської області;

- зобов`язати Олевську міську раду не чинити перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою, яка перебуває у приватній власності з цільовим призначенням, для будівництва житлового будинку та розміщена по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , у тому числі шляхом здійснення її забудови.

Частиною першою статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років".

В розумінні приписів статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Суд акцентує увагу на тому, що рішення Олевської міської ради Житомирської області від 17 січня 2019 року № 917 "Про затвердження Генерального плану міста Олевськ Житомирської області" прийнято на ХХХVI сесії VII скликання відповідно до статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та керуючись ст. 12 Закону України «Про основи містобудування», п. 42 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто з метою реалізації повноважень міської ради як суб`єкта владних повноважень у сфері публічно - правових відносин та пов`язаних із підготовкою та виданням нормативно - правового акта. Відтак, спір щодо оскарження вказаного рішення Олевської міської ради Житомирської області, яке є нормативно-правовим актом в розумінні п. 18 ч. 1 ст. 4 КАС України, є публічно-правовим і повинен розглядатися адміністративним судом за правилами, встановленими КАС України.

Подібного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.05.2019 (справа № 363/3786/17).

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Олевську міську раду не чинити перешкод у користуванні належною земельною ділянкою, то суд ураховує, що звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 обґрунтовує порушенням його права власності на земельну ділянку та необхідності захисту його права відповідно до ст.ст. 386, 391 Цивільного кодексу України.

Частиною другою статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на викладене, а також ураховуючи зміст позовної заяви, суд дійшов переконання, що спір щодо усунення Олевською міською радою перешкод у користуванні позивачу належною йому земельною ділянкою, яка перебуває у приватній власності, не належить до юрисдикції адміністративних судів, а повинен вирішуватися в порядку цивільної юрисдикції.

В світлі наведених правових норм суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 у даній позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, чим порушено вимоги ч. 6 ст. 21 та ч. 4 ст. 172 КАС України.

Пунктом 6 частини 4 статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З огляду на викладене та з урахуванням неможливості об`єднання в одне провадження позовних вимог, які належить розглядати за правилами різного судочинства, та роз`єднання позовних вимог з їх подальшим розглядом адміністративним судом, суд вважає, що позовну заяву необхідно повернути позивачу.

В силу приписів частини 6 статті 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 19, 21, 169, 172, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко