Справа № 161/8455/19
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8455/19
Провадження № 2-а/161/344/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Філюк Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 УПП у Волинській області лейтенанта поліції Мазяра Андрія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1107792,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону №1 УПП у Волинській області лейтенанта поліції Мазяра Андрія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1107792.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 квітня 2019 року щодо нього інспектором роти №3 батальйону №1 УПП у Волинській області лейтенанта поліції Мазяром Андрієм Анатолійовичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1107792 за ч.1 ст.121 КУпАП, з якої вбачається, що водій о 21:24 год. в м. Луцьку по пр-т. Волі,17, керував транспортним засобом марки "Nissan Tiida" д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 в ПДР України. Керував транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами,не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла. У зв`язку із чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає винесену постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що про несправність лівою фарою в режимі ближнього світла йому стало відомо під час зупинки інспектора поліції, та він пояснив поліцейському, що поломка сталась в дорозі, оскільки перед виїздом він перевірив технічний стан автомобіля. Крім того, вказує, що на момент зупинки автомобіля поліцейським, ліва фара ближнього світла лише частково вийшла з ладу, однак продовжувала горіти. Зазначає, що повідомив інспектора, що наступного дня поміняє лампу, та оскільки не може покинути автомобіль посеред дороги, йому необхідно доїхати до найближчого місця паркування. Вважає дії поліцейського, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, просив суд ухвалити рішення про скасування зазначеної постанови та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення..

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. В ході розгляду справи надав пояснення про те, що при складенні оскаржуваної постанови поліцейським було дотримано вимоги чинного законодавства. А тому, вважає постанову законною, а позов безпідставним.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 квітня 2019 року інспектором роти №3 батальйону №1 УПП у Волинській області лейтенантом поліції Мазяром Андрієм Анатолійовичем щодо ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1107792 за ч.1 ст.121 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 о 21:24 год. в м. Луцьку по пр.-т. Волі,17, керував транспортним засобом марки "Nissan Tiida" д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 в ПДР України. Керував транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами,не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а. с. 5).

Вирішуючи питання про наявність підстав для складання постанови та наявних в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, суд враховує надані учасниками провадження письмові пояснення та долучені докази.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Приписами п. 31.4. п.п.31.4.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам зовнішніх світлових приладів:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Звідси вбачається, що ПДР забороняють експлуатацію транспортного засобу з непрацюючим світловим приладом тільки в одному випадку, - якщо це ліва фара в режими ближнього світла.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Перевіряючи обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП суд зазначає, що оскаржувана постанова не містить посилань на будь-які докази, передбачені ст. 251 КУпАП, на підставі яких відповідач дійшов висновку про вчинення позивачем правопорушення у сфері дорожнього руху.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження наявності в діях водія (позивача) порушень Правил дорожнього руху і відповідно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.121 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Він містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху та встановлений порядок використання транспортних засобів.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі як умислу, так і необережності.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - спеціальний (водій транспортного засобу).

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

Жодних доказів у підтвердження вини позивача відповідачем не надано.

З відеозапису доданого відповідачем до матеріалів справи, чітко не вбачається, що не була ввімкнена ліва фара. Крім того, водій рухався по пр.-т. Волі, де присутнє вуличне освітлення, що позбавляє можливості вчасно помітити та відповідно відреагувати на технічні несправності зовнішніх світлових приладів.

Разом з тим, з відеозапису вбачається, що поліцейський констатував факт вчинення правопорушення, однак не з`ясував чи мав можливість водій вчасно помітити несправність лівої фари та чи був умисел у водія на порушення правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийняття постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У зв`язку з викладеним, суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності події правопорушення та вважає за можливе прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України; ст. ст. 121, 245, 251, 252, 254, 268, 280, 289 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 УПП у Волинській області лейтенанта поліції Мазяра Андрія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1107792 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1107792 від 28.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.