Справа № 400/436/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/436/19
Категорія: 109010000 Головуючий в 1 інстанції: Фульга А. П..

Час і місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А. І..

- Ступакової І. Г

при секретарі - Стефанцевій Ю. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Баштанської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Баштанської міської ради про визнання протиправною бездіяльність щодо демонтажу пам`ятника синам Баштанської республіки у місті Баштанці Миколаївської області, зобов`язання демонтувати пам`ятник синам Баштанської республіки у місті Баштанці Миколаївської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 21.05.2016 голова Миколаївської обласної державної адміністрації прийняв за № 197-р розпорядження «Про перейменування об`єктів топоніміки та демонтаж пам`ятних знаків». В переліку Додатку до даного розпорядження під №45 пам`ятник синам Баштанської республіки у місті Баштанці Миколаївської області, про який також є примітка, що відповідно до висновку Українського інституту національної пам`яті вказаний пам`ятник підлягає демонтажу. Але порушення відповідачем прав та свобод позивача не обґрунтував. Оскільки подорожуючи до своїх родичів, у позивача виникають душевні страждання від того, що бачить символ комуністичного тоталітарного режиму, позов необхідно задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Баштанської міської ради - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, з`ясування не всіх обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позову задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги що позивач був підданий репресіям тоталітарним комуністичним режимом, а тому бездіяльність відповідача щодо не демонтажу пам`ятника «синам Баштанської республіки» зачіпає його інтереси та права як громадянина України та потерпілого від репресій. При цьому посилається на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі 814/850/18 від 05.02.2019 року,

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи в задоволенні прозову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ст.7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» у разі, якщо протягом строку, визначеного абзацами першим і другим пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», сільські, селищні, міські ради або сільські, селищні, міські голови населених пунктів на території відповідної області в установленому Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» порядку не здійснять перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об`єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять у собі символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов`язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, установлених Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», статтею 3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам`яті.

У разі якщо протягом строку, визначеного пунктом 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», сільські, селищні, міські ради або сільські, селищні, міські голови населених пунктів на території відповідної області в установленому зазначеним законом порядку не здійснять демонтаж пам`ятників, пам`ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов`язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов`язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, такий демонтаж здійснюється за розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов`язаний прийняти розпорядження про демонтаж у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом четвертим пункту 6 статті 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Так, колегія суддів зазначає, що відповідно до статей 2, 25 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», з метою забезпечення виконання статті 7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» головою Миколаївської обласної державної адміністрації 21.05.2016 року було розпорядження № 197-р "Про перейменування об`єктів топоніміки та демонтаж пам`ятників та пам`ятних знаків" (http://www.mk.gov.ua/ua/oda/order/?doc_id=14304).

Пунктом 4 вищезазначеного розпорядження від 21.05.2016 № 197-р передбачений демонтаж пам`ятників та пам`ятних знаків, розташованих на території населених пунктів Миколаївської області згідно з додатком 2

У додатку 2 до зазначеного розпорядження під № 45 міститься об`єкт - пам`ятник "Синам Баштанської республіки" із приміткою такого змісту: "З метою уникнення двозначності щодо необхідності демонтажу об`єкта облдержадміністрацією отримано висновок Українського інституту національної пам`яті щодо необхідності відповідно до Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" демонтажу цього об`єкта".

Отже, відповідно до вищенаведених приписів Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" та вимог розпорядження голови Миколаївської обласної державної адміністрації від 21 травня 2016 р. № 197-р, пам`ятник "Синам Баштанської республіки" підлягає демонтажу.

При цьому, судом враховано, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду 12 вересня 2018 р. ( Справа № 814/748/18) та лист управління культури, національностей та релігій Миколаївської обласної державної адміністрації від 03.07.2019 року № 1045/02-10 про статус об`єкту культурної спадщини, згідно яких пам`ятник «Синам Баштанщини» свого статусу пам`ятника не втратив, оскільки Міністерством культури України не було прийнято рішення про незанесення пам`ятного знаку до Реєстру об`єктів культурної спадщини, а було відкладено рішення про занесення (незанесення) до подання додаткової аргументації, а тому вказаний пам`ятник не може бути демонтований. Пам`ятник «Синам Баштанщини» є об`єктом культурної спадщини та підпадає під дію Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Разом з цим, за змістом статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За правилами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі частини 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом пункту 9 частини 5 статті 160 КАС України зазначається, що у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням, прав, свобод або інтересів позивача.

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень, тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення його прав та інтересів з боку відповідача.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що на виконання вказаних вимог КАС України, ОСОБА_4 зазначив, що він родом з с.Костянтинівка Баштанського району Миколаївської області, де мешкають його родичі. Під час поїздок він бачить пам`ятник «Синам Баштанської республіки», як комуністичний символ, що призводить до моральних страждань та порушує його право на правову державу.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що всі вказані доводи ОСОБА_4 лежать виключно у суб`єктивній площині, тобто це його відношення і особиста оцінка. В той же час, порушення прав особи повинно мати не уявний характер, а мати об`єктивне вираження, чого в даному спорі суд констатувати не може. В контексті приписів КАС України, бездіяльність суб`єкта владних повноважень повинна порушувати права особи та/або створювати перешкоди в їх реалізації. В даному випадку не відбулось порушення жодного права ОСОБА_4 , а його міркування про порушення права на правову державу занадто загальні, неконкретні - на підставі таких доводів можливе оскарження будь-яких рішень, дій чи бездіяльності будь-якого суб`єкта владних повноважень.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_4 діє на захист прав особи в індивідуальному спорі, коли бездіяльність суб`єкта владних повноважень тягне для особи негативні наслідки, що існують не уявно, але суд не є інструментом загального контролю за законністю діяльності органів місцевого самоврядування.

Правова позиція щодо обов`язкової умови надання правового захисту судом, як то наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, висловлена Верховним Судом України у постановах від 15.12.2015 року у справі №21-5361а15 та від 01.12.2015 року у справі №21-3222а15.

Відсутність у заявника прав чи обов`язків у зв`язку із вчиненням оскаржуваних дій не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.10.2015 р. № 2138а15.

У даному спорі апелянтом не наведено обґрунтованих мотивів та не надано відповідних доказів, яким чином оспорювана бездіяльність відповідача порушує права або інтереси позивача, тобто породжують, змінюють або припиняють його права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Посилання апелянта на Закон України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" не дозволяють суд пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Посилання апелянта на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі 814/850/18 від 05.02.2019 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дані справи мають різний предмет спору та не є тотожними.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 31 липня 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова