Справа № 200/7129/19-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 р. Справа№200/7129/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) справу за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (надалі - позивач, ГУ ДФС у Донецькій області) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення з платника податків податкового боргу у загальному розмірі 44 642,64 грн., а саме:

- 22 068,18 грн., податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за 2016 рік;

- 17 923,68 грн., податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за 2017 рік;

- військовий збір у загальному розмірі 4 650,78 грн., нараховано платником самостійно згідно податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2015, 2016, 2017 роки.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем не сплачено податковий борг у розмірі, що раніше не був заявлений до суду, у загальній сумі 44 642,64 грн. Вказаний податковий борг є узгодженим, проте самостійно не погашений. Відповідачу, в порядку та у строки передбачені ПК України, направлена податкова вимога, проте податковий борг фізичною особою у визначені строки не сплачено, що є підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року відкрите спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 08 липня 2019 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін у справі.

12 липня 2019 року до суду надійшов лист начальника-державного реєстратора реєстраційного відділу виконавчого комітету Дружківської міської ради «Про надання відомостей», де зазначено, що згідно з даними реєстру територіальної громади, картотеки з питань реєстрації фізичних осіб місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване з 04.12.1990 за адресою АДРЕСА_2 .

Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подавалось.

Поштова кореспонденція відповідачу надсилась за зареєстованою адресою місця проживання.

Поштова кореспонденція, що направлялась судом повернута відправнику за закінченням терміну зберігання.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 127 КАС України, часом вручення повістки вважається: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб у справі. Обов`язковою явка сторін не визнавалась.

25 липня 2019 року позивачем у справі подано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні за відсутності представника ГУ ДФС у Донецькій області.

Враховуючи, що сторони у справі до суду не з`явились, керуючись ч. 1, 9 ст.205 КАС України, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Судом встановлено наступні фактичні обставини у справі.

Фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за податковою адресою: АДРЕСА_2 ., код КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права (основний)

За відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 44 642,64 грн., грн., який виник з наступних підстав:

1) Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) в розмірі 39 991,86 грн., з яких:

- 22 068,18 грн. борг виник 31.07.2017 - нараховано платником самостійно, згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 (№ від 03.05.2017)

- 17 923,68 грн. борг виник 31.07.2018 - нараховано платником самостійно, згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 (вх.№ 3440 від 26.04.2018)

2) Військовий збір (код бюджетної класифікації 11011000) у загальному розмірі 4 650,78 грн., з яких:

- 1 318,12 грн. - борг виник 31.07.2016, нараховано платником самостійно, згідно податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік;

- 1 839,02 грн. - борг виник 31.07.2017, нараховано платником самостійно, згідно податкової декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік;

- 1 493,62 грн. - борг виник 31.07.2018, нараховано платником самостійно, згідно податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік;

У зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених сум податкових зобов`язань, ГУ ДФС у Донецькій області сформовано податкову вимогу «Ф» від 14.09.2016 № 1055-17, яка направлена на податкову адресу боржника та повернута відправнику за закінченням терміну зберігання 06.11.2016, про що свідчить зворотнє повідомлення про отримання поштового відправлення №835.

Статтею 42 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено порядок листування з платником податків.

Відповідно до п. 42.1. ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

З поштової кореспонденції наданої позивачем судом встановлено, що така направлялась на податкову адресу ОСОБА_1 , однак не була вручена за закінченням терміну зберігання.

Таким чином, у розумінні ст. 42 ПК України податкова вимога від 14.09.2016 № 1055-17 вважається врученою ОСОБА_1 належним чином.

В матеріалах справи наявні податкові декларації ОСОБА_1 «Про майновий стан і доходи» за звітний (податковий) період 2015-2017 роки, категорія платника - особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, в яких підтверджено самостійне узгодження платником сум, заявлених у даній справі до стягнення у статусі податкового боргу.

На день розгляду справи сума податкового боргу відповідача за платежем податок на доходи фізичних осіб та військовий збір у заявленому розмірі - 44 642, 64 грн., що підтверджується ІКП платника.

Наявні у справі письмові докази, перелічені вище, досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36 ПК України на відповідача покладений обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 6.1 статті 6 ПК України визначено, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до нього Кодексу.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно п. 46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 ст. 49 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно п. 178.4. ст. 178 ПК України, фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року відповідно до цього розділу у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб.

Пунктом 179.7 ст. 179 ПК України передбачено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Таким чином, граничним строком сплати самостійного узгодженого зобов`язання, визначеного за результатами річного декларування за відповідні роки є 31 липня такого року.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України, визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Станом на відповідну дату кожного звітного періоду, що заявляється позивачем, платником самостійно визначене податкове зобов`язання не погашено та набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пункт 59.3. ст. 53 ПК України встановлює, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.4 ст. 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України контролюючим органом з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми «Ф» від 14.09.2016 № 1055-17, як встановлено судом вручена відповідачу у належний строк та спосіб, проте останнім виконана не була.

Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку податкового боргу, що є предметом даного позову.

Відповідно до п.п. 20.1.28 та 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати з банків та інших фінансових установ пеню за несвоєчасне виконання ними рішень суду та доручень платників податків про сплату податків, зборів, платежів; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 ПК України). Згідно пункту 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відтак, виходячи з вимог ст. 95 ПК України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, враховуючи наявність у відповідача податкового боргу, підтвердженого наданими позивачем доказами, та у зв`язку з закінченням шістдесятиденного строку з дня надіслання відповідачу податкової вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з платника податків податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи, яка проводить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 44642,64 грн. а саме: 39 991,86 грн. - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; 4 650,78 грн. - військовий збір.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 25 липня 2019 року.

Суддя І.В. Буряк