Справа № 640/9044/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9044/19 Суддя (судді) першої інстанції: Маруліна Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Бузницької Г. М ., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за позовом ОСОБА_3 до заступника Генерального прокурора України Столярчука Юрія Васильовича про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до заступника Генерального прокурора України Столярчука Ю. В. про визнання протиправними дій посадової особи суб`єкта владних повноважень - заступника Генерального прокурора України Столярчука Ю. В., які полягають у висуненні державному контролюючому органу вимоги щодо вчинення певних дій, а саме - вирішення питання про організацію і проведення дотримання земельного законодавства в ході будівництва індивідуального житлового будинку шляхом підписання та надіслання виконувачу обов`язків голови Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Цвяху О. М. листа № 17/1/5-34844-15 від 09.11.2016 р., у якому і така вимога, а саме: «...з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 2, 9, 36, 93 КПК України, ст. 188 Земельного кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р., ст. ст. 5, 6, 9, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 р., Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, прошу вас організувати проведення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель перевірки в частині дотримання посадовими особами КВ «Пуща Водиця», державного управління справами, Київської міської ради (КМДА), а також ОСОБА_3 земельного законодавства під час будівництва індивідуального житлового будинку № 46 та інших споруд, які належать до нього, а також встановлення паркану навколо частини земельної ділянки площею 1, 0457 га... У разі необхідності будь-якого організаційного сприяння проведенню перевірки та/або надання державним інспекторам документів, потрібних для її об`єктивного завершення, прошу повідомити про це додатково». На дослідження в ході перевірки прокурором поставлено десять питань, зміст яких відображено в названому листі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2019 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, ухвалу суду першої інстанції та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що чинний КПК України не передбачає право відповідача ініціювати проведення перевірки іншими органами. Зазначає, що Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697) встановлює, що отримані таким чином докази є недопустимими. Відтак оскаржувана вимога прийнята не на підставі кримінально-процесуального закону.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що прокурор у даному кримінальному провадженні діяв не як процесуальний керівник досудовим розслідуванням, а як керівник органу прокуратури, тобто суб`єкт владних повноважень.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 31.07.2019 р. за вх. № 28275, у якому відповідач зазначає, що як спірний лист, так і відповіді на нього, є матеріалами кримінального провадження, тобто доказами для суду кримінальної юрисдикції під час розгляду обвинувального акту.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, спір між учасниками даних відносин виник у процедурі досудового розслідування, де особа підлягає захисту від протиправних рішень, дій чи бездіяльності органів прокуратури у порядку Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому, довід апелянта про недопустимість доказу у вигляді результатів перевірки також стосується стадії судового провадження в межах кримінального судочинства, на що було акцентовано увагу представником відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 01.08.2019 р.

В межах доводів позову апелянт посилається на норми кримінально - процесуального закону, якими, хоча й не виключно, обґрунтовує заявлений позов.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 01.08.2019 р. представник позивача також звертала увагу колегії суддів на положення статей 36 та 93 КПК України.

В свою чергу, надання оцінки судом адміністративної юрисдикції відповідності дій відповідача положенням КПК України є недоречним, що свідчить про невідповідність юридичної природи спірних правовідносин завданню адміністративного судочинства.

При цьому, заслуговують на увагу також доводи відповідача про особисту волю на спрямування дій в межах даного спору саме з метою збирання доказів у кримінальному провадженні.

Натомість, у колегії суддів відсутні підстави вважати спірний лист направленим з іншою метою.

Жодні доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права непідсудності даної справи судам адміністративної юрисдикції, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відсутні також підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 229, 294, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до заступника Генерального прокурора України Столярчука Юрія Васильовича про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 01.08.2019 р.)