Справа № 580/31/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/31/19 Головуючий у І інстанції - Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум", в якому просило застосувати заходи реагування до Відповідача у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень АЗС за адресою: вул. Богатирська , 1-є у Оболонському районі м. Києва шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач посилається на те, що за результатом проведених планових та позапланових перевірок щодо додержання ТОВ «Сокар Петролеум» вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, позивачем були виявлені 6 (шість) порушень вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, станом на час розгляду справи позивачем частково усунуті виявлені порушення та їх залишилось лише 2 (два), зокрема, не обладнання АЗС системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення локальною системою оповіщення, також на шляхах евакуації з АЗС влаштовані розсувні двері, у зв`язку з цим, керуючись нормами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві просить суд застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю), оскільки виявлені у ТОВ «Сокар Петролеум» порушення не є формальними та створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, які перебувають на АЗС за адресою: вул. Богатирська, 1-є у Оболонському районі м. Києва, а також особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі у разі її виникнення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень АЗС за адресою: вул. Богатирська , 1 -є у Оболонському районі м.Києва, шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення приміщень АЗС за адресою: вул. Богатирська, 1-є у Оболонському районі м. Києва, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що Позивачем в межах даного спору не доведено віднесення об`єкта перевірки до об`єкта підвищеної небезпеки, що є обов`язком для застосування п. 1 ст. 53 Кодексу цивільного захисту України, засування заходів реагування з цих підстав є передчасними та безпідставними.

Позивачем подано пояснення на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві від 17.10.2018 року № 625, у період з 15 по 27 листопада 2018 року, посадовою особою позивача проведено планову перевірку щодо додержання ТОВ «Сокар Петролеум» вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки (акт № 391).

Вищевказаною перевіркою виявлені 6 (шість) порушень вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, зокрема: не обладнання АЗС системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення і локальною системою оповіщення; шляхи евакуації захаращені матеріальними цінностями; в приміщеннях АЗС дозволяється експлуатація тимчасових дільниць електромережі; на шляхах евакуації з АЗС влаштовані розсувні двері; АЗС не забезпечена розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою; АЗС не оснащена жорсткою буксирною штангою довжиною не менше 3 м для евакуації транспортних засобів з території АЗС у випадку пожежі.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення 02 січня 2019 року Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Черкаського окружного адміністративного суду з даним позовом щодо застосування до ТОВ «Сокар Петролеум» заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

У подальшому, 15 лютого 2019 року Позивачем повторно здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання ТОВ «Сокар Петролеум» вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на АЗС за адресою: вул. Богатирська, 1-є у Оболонському районі м. Києва (акт від 15.02.2019 року № 52), виявлено 2 (два) порушення відповідачем вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, а саме: не обладнано АЗС системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення локальною системою оповіщення; на шляхах евакуації з АЗС влаштовані розсувні двері.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що наявні правові підстави для застосування до Відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), у зв`язку із наявністю порушення ТОВ «Сокар Петролеум» вимог ч. 1 ст. 53 Кодексу цивільного захисту України щодо не обладнання АЗС за адресою: вул. Богатирська, 1-є у Оболонському районі м. Києва системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, яке створює реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює та визначає Кодекс цивільного захисту України.

Пунктами 1, 3 та 4 частини 1 статті 7 Кодексу цивільного захисту України. передбачено, що цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

За приписами пункту 21 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 50 Кодексу цивільного захисту України джерелами небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру є потенційно небезпечні об`єкти та об`єкти підвищеної небезпеки.

Згідно з частиною 1 та 4 статті 53 Кодексу цивільного захисту України на об`єктах підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (далі - автоматизовані системи).

Вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, а також їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування визначаються правилами, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Згідно зі ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Статтею 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: - здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; - складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; - звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Відповідно до частини 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акта, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до акта перевірки від 15 лютого 2019 року № 52 позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання ТОВ «Сокар Петролеум» вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на АЗС за адресою: вул. Богатирська, 1-є у Оболонському районі м. Києва виявлено 2 (два) порушення відповідачем вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, а саме: не обладнано АЗС системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення і локальною системою оповіщення; на шляхах евакуації з АЗС влаштовані розсувні двері.

Відповідно до статті 1 Закону України від 18 січня 2001 року № 2245-III «Про об`єкти підвищеної небезпеки» суб`єкт господарської діяльності - юридична або фізична особа, у власності або у користуванні якої є хоча б один об`єкт підвищеної небезпеки; об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

При цьому, протоколом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 28.12.2019 року № 63 постійною комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (Київської міської державної адміністрації) затверджено перелік об`єктів підвищеної небезпеки, які підлягають обладнанню автоматичними системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення у разі їх виникнення на 2019 рік, який складений у відповідності до вимог Кодексу цивільного захисту України і ДБН 6.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 409 «Про затвердження Типового положення про регіональну та місцеву комісію з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій» та Положення про Постійну комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.05.2017 року № 319, рішення Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), прийняті у межах її повноважень, є обов`язковими для виконання органами державної влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, розташованими на території м. Києва.

Згідно з п. 195 Протоколу АЗС ТОВ «Сокар Петролеум» за адресою вул. Богатирська 1-є в Оболонському районі м. Києва включено до переліку об`єктів підвищеної небезпеки які підлягають обладнанню автоматичними системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення на 2019 рік.

Таким чином, ця АЗС повинна бути обладнана автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення.

Вимоги щодо обладнання потенційно небезпечних об`єктів автоматичними системами раннього виявлення загроз надзвичайних ситуацій та тих надзвичайних ситуацій, що сталися, а також системами оповіщення про надзвичайні ситуації працюючого персоналу та населення, яке перебуває в зонах можливого ураження небезпечними чинниками були визначені Правилами улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, затвердженими наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 288 від 15 травня 2006 р. та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 5 липня 2006 року за № 785/12659.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 166-р від 10 березня 2017 року названий наказ скасовано, як такий, що втратив актуальність та встановлює регуляторні бар`єри.

На момент виникнення спірних правовідносин, центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, не були «затвердженні» правила з вимогами до автоматизованих систем. Проте, вимоги до автоматизованих систем встановлені ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення», які погоджені, зокрема, Міністерством внутрішніх справ (центральний орган, який забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту) та Державною службою України з надзвичайних ситуацій (центральний орган, який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Пункт 3.2 ДБН В.2.5-76:2014 визначає, що система раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення - це автоматизована система класу «людина-машина», у якій суміщено автоматичні процеси виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій, спостереження та оброблення інформації щодо поточного стану об`єктів та будівель, інженерних споруд, мереж, що розташовані на територія з ризиком прояву небезпечних явищ і процесів, оперативне надання користувачам фактичної та прогнозованої інформації, а також оповіщення (за необхідності) працівників та керівників об`єкта, відповідальних за стан техногенної безпеки, посадових осіб органів виконавчої влади та місцевого самоврядування і населення при безпосередній участі людини-оператора.

Згідно підпункту 5.7.1 пункту 5.7 ДБН В.2.5-76:2014 до складу системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення повинні входити: пульт керування, пульти керування зональним оповіщенням, комунікаційні пристрої, пристрої оповіщення, кінцеві технічні засоби інформування та оповіщення, канали зв`язку, джерела первинної інформації.

Відповідно до підпункту 5.9.1 пункту 5.9 ДБН В.2.5-76:2014 монтування системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення виконується на підставі затвердженої проектної документації та технічної документації підприємств-виробників з урахуванням вимог норм із монтажу систем автоматизації, протипожежного захисту, інших норм та нормативно-правових актів.

Відповідно до підпункту 5.2.20 ДБН В.2.5-76:2014 система раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення повинна автоматично формувати та за командою оператора передавати до пульту централізованого спостереження тривожне сповіщення щодо виявлення або загрози виявлення надзвичайних ситуацій разом із ідентифікатором електронної картки аварії, з можливістю отримання від пульту централізованого спостереження сигналу підтвердження його прийняття.

За змістом пункту 8.1 ДБН В.2.5-76:2014 для забезпечення віддаленого цілодобового нагляду за технічним станом системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення, а також для прийняття та передавання (ретрансляції) тривожних сповіщень про загрозу або виникнення надзвичайних ситуацій до систем вищого рівня реагування на ці сповіщення застосовуються пульти централізованого спостереження.

Підпунктом 8.2.1 пункту 8.2 передбачено, що пульт централізованого спостереження розміщується в приміщеннях центрів обробляння тривожних сигналів.

Із наведеного випливає, що функціонування системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення безпосередньо пов`язано з наявністю пульту централізованого спостереження та можливості передачі до нього сповіщень.

Під час судового розгляду колегією суддів встановлено, що ТОВ "Сокар Петролеум" звернувся з листом № 173 від 07.06.2019 року до Українського науково-дослідного інституту цивільного захисту ДСНС України, з проханням надати роз`яснення щодо підключення СРВНСО до Пульту централізованого спостереження.

Український науково-дослідний інститут цивільного захисту розглянув звернення ТОВ "Сокар Петролеум" щодо надання роз`яснень з окремих положень ДБН В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення» та листом № 93/15- 719 від 11.06.2019 року повідомив останнього про те, що вимога щодо виведення (підключення) сигналу від СРВНСО до ПЦС є обов`язковою.

Листом № 174 від 07.06.2019 року ТОВ «Сокар Петролеум» звернувся до Головного управління із запобігання НС ГУ ДСНС у м. Києві (вхідний номер № 3643 від 10.06.2019 року) щодо надання інформації про наявність у місті Києві пульту (пультів) централізованого спостереження за спрацюванням Системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення (СРВНСО) з наявністю організаційно-технічної інтеграції з територіальними (загальнодержавними) системами централізованого оповіщення про загрозу або виникнення надзвичайної ситуації.

Головне управління із запобігання НС ГУ ДСНС у м. Києві повідомило ТОВ «Сокар Петролеум» листом № 65/1/3728 від 27.06.2019 року про те, що станом на теперішній час ПЦС в місті Києві відсутні проте у разі відсутності підтвердження ПЦС факту отримання тривожного сповіщення СРВНСО здійснює телефонне з`єднання з оперативно-диспетчерською службою відповідного аварійно-рятувального підрозділу (з яким укладено договір відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 763 «Про затвердження переліку суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, які підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі»), на який згідно з планом локалізації і ліквідації аварії покладено оперативне реагування на надзвичайну ситуацію (п. 5.2.22 ДБН).

Разом з тим, що колегія суддів вважає посилання Позивача на вимоги п. 5.2.22 ДБН В.2.5-76:2014 є помилковими.

Відповідно до підпункту 5.2.22 пункту 5.2 ДБН В.2.5-76:2014 у разі відсутності підтвердження з боку пульта централізованого спостереження факту отримання тривожного сповіщення система раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення повинна здійснювати автоматичне телефонне з`єднання з оперативно-диспетчерською службою відповідного аварійно-рятувального підрозділу, на який відповідно до плану локалізації і ліквідації аварій покладено оперативне реагування на надзвичайні ситуації, з подальшою передачею тривожного мовного повідомлення, що містить ідентифікатор електронної картки аварії.

Тобто, зазначеним підпунктом ДБН В.2.5-76:2014 передбачена ситуація за якої оператор системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення не отримав підтвердження прийняття сигналу з боку пульта централізованого спостереження.

Водночас наведене не означає, що система раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення може функціонувати за відсутності пульта централізованого спостереження, у тому вигляді, як це передбачено ДБН В.2.5-76:2014.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки не забезпечив можливість функціонування системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення шляхом введення в дію пульту централізованого спостереження, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" не може бути притягнуте за вказане порушення до адміністративно-господарської відповідальності у вигляді зупинення діяльності.

Щодо порушення ТОВ «Сокар Петролеум» вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, а саме на шляхах евакуації з АЗС влаштовані розсувні двері, колегія суддів зазначає таке.

01 січня 2018 року між ТОВ «ФОРВЕЙ» (орендодавцем) та ТОВ СОКАР ПЕТРОЛЕУМ (орендарем) укладений договір оренди АЗК з комплексом приміщень № 01/01/18-03/9. Відповідно до договірних умов ТОВ СОКАР ПЕТРОЛЕУМ прийняв в строкове платне користування автозаправний комплекс з об`єктами сервісного обслуговування водіїв та пасажирів АГЗП для ведення господарської діяльності. На даному об`єкті ТОВ "Сокар Петролеум" не проводив капітального ремонту або реконструкції, не проводив роботи із заміни влаштування навісу, а отримав у користування в стані готовому до експлуатації ( том 1 а.с. 105-109).

Окрім того, Відповідач уклав договір підряду № 20/02/19 від 20 лютого 2019 року на виконання будівельно-монтажних робіт по заміні вітража на евакуаційний вихід на АЗС Сокар № 03/9 м. Київ, вул. Богатирська, 1-Е. Відповідно до договірних зобов`язань Підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 14 календарних днів, але не пізніше як до 31.03.2019 року. За умовами даного договору замовник 01 березня 2019 року здійснив передоплату по договору підряду № 20/02/19 від 20 лютого 2019 року в розмірі 74 223 грн. (том 1 а.с. 112 - 118).

На підтвердження наведеного Відповідачем у матеріалах справи наявні докази усунення вказаного порушення, зокрема акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 15.03.2019 року № 13 та фотокартки щодо виконання ТОВ «Вінмаст» робіт по заміні фасаду шляхом виготовлення та монтажу евакуаційного виходу з вказаної АЗС (том 1 а.с. 110, 124).

Таким чином, Відповідач усунув всі виявлені порушення, окрім обладнання АЗС автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення, встановлення якої на даний час є неможливим, оскільки Позивачем не забезпечено функціонування пульта централізованого спостереження.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Згідно з пунктом 2 статті 12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявність реальної загрози життю та здоров`ю людей у взаємозв`язку із виявленими порушеннями, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для застосування до Відповідача такого крайнього заходу реагування як повне зупинення експлуатації приміщень АЗС за адресою: вул. Богатирська, 1-є у Оболонському районі м. Києва.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що підстави, визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Кодексом цивільного захисту України для застосування до відповідача заходів реагування відсутні.

Колегія суддів зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" викладені в апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 30.07.2019 року.