Справа № 160/784/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

15 квітня 2019 року Справа № 160/784/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
при секретарі судового засідання Тонояні А.К.,
представника відповідача Бохан О.М., Драган Я.А.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Оскаржувана постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН1202/964/НП/СПТД-ФС/539 від 11 вересня 2018 року винесена відповідачем на підставі розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 21.08.2018 р. №ДН1202/964/НП.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що про існування постанови від 11 вересня 2018 р. останній дізнався 18 грудня 2018 р. від державного виконавця Центрального відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Лижникова В.О. після відкриття виконавчого провадження ВП №57784588 постановою від 26.11.2018 р. та накладання арешту на кошти відповідача (боржника) постановою від 30.11.2018 р.
Повноважний представник позивача також зазначає, що відповідач прийшов до помилкового висновку щодо порушення суб`єктом господарювання законодавства про працю, та як наслідок неправомірно виніс оскаржувану постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН1202/964/НП/СПТД-ФС/539 від 11 вересня 2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 р. провадження по справі було відкрито, та справа призначена до розгляду у порядку підготовчого провадження, за правилами загального позовного провадження.
При цьому, суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "ЛАДО-СЕРВІС" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "ЛАДО-СЕРВІС" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН1202/964/НП/СПТД-ФС/539 від 11 вересня 2018 року, шляхом зупинення виконання постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН1202/964/НП/СПТД-ФС/539 від 11 вересня 2018 р., до набрання законної сили рішенням суду у справі №160/784/19, - відмовлено.
В судове засідання, призначене на 15.04.2019 р., з`явились повноважні представники відповідача. Позивач до зали судового засідання свого представника не направив, відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні, причини неяявки невідомі.
Суд зазначає, що будь-яких заяв чи клопотань від представника позивача про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.
Представники відповідача щодо задоволення заявленої позовної заяви заперечували, надали до суду відзив від 19.02.2019 р. вх.№8675/19, в якому зазначали наступне.
В підтвердження зазначеного вище контролюючим органом був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 21 серпня 2018 р. № ДН1202/964/НП.
На підставі акта № ДН1202/964/НП винесено оскаржувану постанова про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН1202/964/НП/СПТД-ФС/539 від 11 вересня 2018 р.
За вказаною вище адресою розташована чотирьохповерхова житлова будівля. Перший поверх орендується відділенням Приват Банку, комунальним підприємством "Жилсервіс 5" ДМР та медичною установою "Стоматцентр".
Представники відповідача зазначають, що під час бесіди з працівниками вищезазначених підприємств та установи останніми було встановлено, що за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 14, позивач ТОВ «РБФ «Ладо-Сервіс» або уповноважена ним особа відсутні. Одночасно з цим, інспекторами праці встановлено і відсутність ведення господарської діяльності позивачем ТОВ «РБФ «Ладо-Сервіс».
За вказаною адресою, розташована дев`ятиповерхова житлова будівля. Здійснення господарської діяльності «РБФ «Ладо-Сервіс» не встановлено.
Крім того, відповідно до інформації з ЄДР у графі "Інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою" зазначено номер телефона 1: НОМЕР_1 , але на вхідні дзвінки відповідає жінка, яка відмовилась себе ідентифікувати та заперечує будь-яке відношення до ТОВ "РБФ "Ладо-Сервіс".
Однак дані в ЄДР щодо зміни інформації про здійснення зв`язку з юридичною особою позивачем - ТОВ «РБФ «Ладо-Сервіс» не внесено.
На виконання вимог чинного законодавства України два примірника акту №ДН 1202/964/НП та пам`ятки «Права та обов`язки об`єкта відвідування під час проведення інспекційних відвідувань або проведення невиїзних інспектувань» для ознайомлення та підписання було направлено 22 серпня 2018 р. на адресу позивача ТОВ "РБФ "Ладо-Сервіс" рекомендованим листом з описом вкладення до цінного листа.
Таким чином, позивачем ТОВ "РБФ "Ладо-Сервіс" не дотримано вимог частини першої статті 259 КЗпП України, згідно з якою державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та вимоги підпункту 5 пункту 6 Положення № 96, відповідно до якого Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.
При цьому, представниками відповідача зазначено, що ТОВ "РБФ "Ладо-Сервіс" також не дотримано вимоги ч. 4 ст. 35 ЗУ «Про оплату праці» № 108, відповідно до якої не допускається приховування від зазначених органів будь-якої інформації з питань оплати праці. Зазначені державні органи мають право одержувати від суб`єктів господарювання та найманих ними осіб інформацію, документи і матеріали та відвідувати місця здійснення господарської діяльності під час виконання трудової функції такими найманими особами.
Розмір штрафу за оскаржуваною постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1202/964/НП/СПТД-ФС/539 від 11 вересня 2018 р., визначено відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, в якому встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, в тому числі, вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення: 100 * 3723,00 грн. = 372300,00 грн., де: 100 - коефіцієнт (стократний розмір); 3723,00 грн. - мінімальна заробітна плата з 1 січня 2018 року (у місячному розмірі) відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VІІ.
Відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 15 серпня 2018 р. № 670-1, та направлення на проведення інспекційного відвідування від 20 серпня 2018 р. № 280 було визначено, що під час інспекційного відвідування буде здійснено контроль додержання законодавства про працю у ТОВ "РБФ "Ладо-Сервіс" в тому числі і з питань оформлення трудових відносин.
Відтак, твердження позивача ТОВ "РБФ "Ладо-Сервіс" щодо визначення розміру штрафу є необґрунтованим.
На підставі викладеного вище, та на виконання вимог Порядку № 509, в межах визначених строків, Головне управління направило на адресу суб`єкта господарювання - позивача ТОВ "РБФ "Ладо-Сервіс" рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу від 29 серпня 2018 р. № ДН1202/964/НП/СПТД. Розгляд справи було призначено на 11 вересня 2018 року на 10 год. 15 хв.
Дане поштове відправлення повернулось на адресу Головного управління з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".
Відповідно до п. 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
На підставі акту № ДН1202/964/НП, та у відповідності до Порядку № 509 Головним управлінням було винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 11 вересня 2018 р. № ДН1202/964/НП/СПТД. Зазначеною постановою на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на позивача ТОВ «РБФ «Ладо-Сервіс» накладено штраф у розмірі 372300,00 грн. Зазначена сума штрафу піддягає сплаті до Державного бюджету України.
Враховуючи вищевикладене, представники Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області зазначають, щодо здійснення інспекційного відвідування ТОВ "РБФ "Ладо-Сервіс" відбулось на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі викладеного вище, повноважні представники відповідача зазначають, що оскаржувана постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН1202/964/НП/СПТД-ФС/539 від 11 вересня 2018 року є правомірною винесеною у відповідності до норм чинного законодавства України, а відтак просять суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В судовому засіданні, призначеному на 15.04.2019 р., судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
У зв`язку з неявкою в судове засідання, повноважного представника позивача, думка останнього щодо переходу до розгляду справи по суті суду невідома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 15.04.2019 року.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників відповідача, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
В зазначеному вище акті зазначено, що «предмет контролю: керуючись Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 на підставі звернення працівника «N» щодо порушення стосовно нього законодавства про працю керівництвом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-Будівельна фірма «Ладо-Сервіс» за № 1202 внесення до Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця».
В матеріалах справи містяться відомості, що контролюючим органом було складено додаток №1 до акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 21.08.2018 р. №ДН1202/964/нп, в тексті якого зазначено наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 7 ЗУ від 15.05.2003 № 755-1V "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон № 755) ЄДР створюється, зокрема, з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією про юридичних осіб.
Ч.1 ст. 9 ЗУ № 755 встановлено, що у ЄДР містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи (пункт 10) та інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (пункт 18).
Відповідно до ч.1 ст. 10 ЗУ № 755, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Водночас, відповідно до ч.2 ст. 10 ЗУ № 755 якщо відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.
За результатами спроби проведення інспекційного відвідування встановлено відсутність за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-Будівельна фірма "Ладо-Сервіс", зазначеною юридичною особою в ЄДР в якості її адреси
У графі "Інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою" зазначено номер телефона 1: НОМЕР_2 , але на вхідні дзвінки відповідає жінка, яка відмовилась себе ідентифікувати та заперечує будь яке відношення до ТОВ "Ремонтно-Будівельна фірма "Ладо-Сервіс".
За вказаною адресою, розташована чотирьохповерхова житлова будівля. Перший поверх орендується відділенням Приват Банку, комунальним підприємством "Жилсервіс 5" ДМР та медичною установою "Стоматцентр". Під час бесіди з працівниками вищезазначених підприємств та установи було встановлено, що за адресою: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, 14 ТОВ "Ремонтно-Будівельна фірма "Ладо-Сервіс" або уповноважена ним особа відсутні. Одночасно з цим, не встановлено ведення господарської діяльності.
За вказаною адресою, розташована дев`ятиповерхова житлова будівля. Здійснення господарської діяльності ТОВ "Ремонтно-Будівельна фірма "Ладо-Сервіс" не встановлено.
На підставі викладеного вище, повноважними представниками відповідача, встановлено неможливість проведення інспекційного відвідування у ТОВ "Ремонтно-Будівельна фірма "Ладо-Сервіс" у зв`язку із свідомим створенням перешкод у проведенні інспектором праці інспекційного відвідування шляхом відсутності суб`єкта відвідування або уповноважених ним осіб за юридичним місцем знаходження та адресою, зазначеною в ЄДР.
11.09.2018 р. Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було прийнято протокол розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, в тексті якого зазначено, що на розгляд справи посадова особа (представник за довіреністю/адвокат) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-Будівельна фірма "Ладо-Сервіс" не з`явились, про дату розгляду були повідомлені належним чином.
За наслідками підготовчої роботи встановлено: акт складено вірно. Недоліки, які б перешкоджали або робили неможливим об`єктивний розгляд справи - відсутні. Висновки інспектора відповідають фактичним обставинам справи та у повному обсязі підтверджуються зібраними у процесі (та за наслідками) інспекційного відвідування документованими даними, у їх повній сукупності.
Підстави для перенесення розгляду справи відсутні.
З тексту протоколу розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 11.09.2018 р. судом встановлено, що у діях роботодавця наявні порушення вимог законодавства про працю, у причинному зв`язку з чим вбачаються підстави для застосування відносно об`єкта відвідування заходів впливу, передбачених ст. 259 Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення", ч.3 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 та на підставі абзацу 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.
На підставі викладеного вище, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було сформовано постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН1202/964/НП/СПТД-ФС/539 від 11 вересня 2018 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-Будівельна фірма "Ладо-Сервіс" штраф у розмірі 372300 (триста сімдесят дві тисячі триста) гривень 00 копійок.
Не погодившись з постановою Головного управління Державної служби України про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 372300,00 грн., позивач оскаржив її до суду.
Правовідносини сторін, пов`язані з визначенням правових та організаційних засад, основних принципів і порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регулюються нормами Конституції України, Кодексу законів про працю України, закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96; Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. №295, Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509; Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390; закону України «Про зайнятість населення», закону України «Про місце самоврядування в Україні».
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України, та зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, встановлених відповідним законом.
«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дій, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.1 закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державним наглядом (контролем) є діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ст.3 закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» основними принципами державного нагляду (контролю), зокрема, є і: рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав і законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно - правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно - правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/ або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь - якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.
Відповідно до ч.10 ст.4 закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», серед загальних вимог до здійснення державного нагляду (контролю) відноситься, зокрема і така, що посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь - яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.
Відповідно до ст. ст. 5 - 7 закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначаються планові та позапланові заходи здійснення державного нагляду (контролю), розпорядчі документи органів державного нагляду (контролю).
Відповідно до ст.8 наведеного вище закону України, при визначенні повноважень та обов`язків органів державного нагляду (контролю), зазначаються, зокрема, і такі обов`язки, як: повне, об`єктивне та неупереджене здійснення державного нагляду (контролю) у межах повноважень, передбачених законом; дотримання ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання, утримання від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб`єктів господарювання вимогам законодавства, неправомірного та необґрунтованого застосування санкцій до суб`єктів господарювання; дотримання встановлених законом приписів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до ч.1 ст.53 ЗУ «Про зайнятість населення», посадові особи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, а також фізичні особи - підприємці, винні у порушенні законодавства про зайнятість населення, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч.3 ст.34 ЗУ «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об`єднаних територіальних громад, крім повноважень, визначених пунктом "б" частини першої цієї статті, належать: 1) здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством; 2) накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Невід`ємною архівною складовою частиною Єдиного державного реєстру є Єдиний ліцензійний реєстр, Реєстр документів дозвільного характеру, Єдиний реєстр громадських формувань, Реєстр громадських об`єднань та Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до норм ст.9 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», встановлено, що у ЄДР містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи, а саме: п.10 ч.1 ст.9 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи; та інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (п.18).
Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Відповідно до ч.3 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.
Відповідно до ст.89 ЦК України, юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.
Підстави для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи встановлюються законом. Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав, ніж встановлені законом, не допускається.
Відмова у державній реєстрації, а також зволікання з її проведенням можуть бути оскаржені до суду.
До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.
Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.
Відповідно до ст.93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю,зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Відповідно до п.6 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Держпраці для виконання покладених на неї завдань, має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь - яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці; безперешкодно, без попереднього повідомлення проходити до будь - яких виробничих, службових, адміністративних приміщень юридичних осіб (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичних осіб, які використовують найману працю.
Відповідно до п.п.2, 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390 встановлено, що право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов`язків мають повноваження державного інспектора з питань праці, та надано інспектору право проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 визначається механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.2-7 ст.53 Закону України «Про зайнятість населення».
Відповідно до абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Відповідно до п.16 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. №295, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
Так, з урахуванням абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України та п. 8 Порядку №509 відповідачем було винесеного оскаржувану постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН1202/964/НП/СПТД-ФС/539 від 11 вересня 2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами в розмірі 372300,00 грн.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Так, перевірка позивача за результатами якої винесено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 21.08.2018 р. №ДН1202/964/НП була призначена та здійсненна відповідно до вимог чинного законодавства, що позивачем не заперечується.
Суд зазначає, що зазначені вище по тексту доводи позивача, спростовуються наступним.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що за вказаною адресою розташована чотирьохповерхова житлова будівля. Перший поверх орендується відділенням Приват Банку, комунальним підприємством «Жилсервіс 5» ДМР та медичною установою «Стоматцентр». Під час бесіди з працівниками вищезазначених підприємств та установи встановлено, що за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 14 - ТОВ "РБФ -"Ладо-Сервіс" або уповноважена ним особа відсутні. Одночасно з цим, інспекторами праці не встановлено і ведення господарської діяльності позивачем - ТОВ "РБФ «Ладо-Сервіс».
Повідомлення на спец. лінію «102» УОАЗОР ГУ НП в Дніпропетровській області від головного інспектора з питань праці головного управління держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 надійшло з мобільного номеру НОМЕР_3 .
На вказаний виклик було направлено поліцейських Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції екіпаж Легіон -0224.
При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься висновок від 21.08.2018 р. затверджений начальником ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області полковника поліції - О.М. Кабаненко, в тексті якого зазначено, що 21.08.2018 р. до чергової частини Дніпровського ВП, надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , звернулась головний інспектор з питань праці головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, прийшли з перевіркою за вказаною адресою для перевірки Комунального виробничого підприємства ТОВ «Ладо-серві», однак на час перевірки вказане підприємство за вказаною адресою відсутнє. Заявниця просила направити за вказаною адресою працівників поліції для фіксування вказаного факту.
Виїздом на місце, патрульним ОСОБА_6 було виявлено інспектора по праці, разом з яким було проведено обстеження будинок за адресою АДРЕСА_2 , для виявлення підприємства ТОВ "Лада сервіс". Однак, останніми ТОВ "Лада сервіс" виявлено не було.
На підставі викладеного вище, позивачем не було дотримано вимог ч.4 ст.35 ЗУ «Про оплату праці», відповідно до якої визначено, що не допускаеється приховування від зазначених органів будь-якої інформації з питань оплати праці. Державні органи мають право одержувати від суб`єкта господарювання та найманих ними осіб інформацію, документи і матеріали та відвідувати місця здійснення господарської діяльності пі час виконання трудової функції такими найманими особами.
Розмір штрафу за оскаржуваною постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1202/964/НП/СПТД-ФС/539 від 11 вересня 2018 року визначено відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, в якому встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, в тому числі, вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань
виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення: 100 * 3723,00 грн. = 372300,00 грн., де: 100 - коефіцієнт (стократний розмір); 3723,00 грн. - мінімальна заробітна плата з 1 січня 2018 року (у місячному розмірі) відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VІІІ.
Водночас, суд зазначає, що посилання позивача на дію мораторію на проведення планових заходів спростовується наступним.
Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII, на який посилається позивач - ТОВ "РБФ "Ладо-Сервіс", до ЗУ «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» внесено зміни, в тому числі, викладено в новій редакції ст. 6 даного Закону.
Так, відповідно до статті 6 ЗУ «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 1728-VIII2 від 03 листопада 2016 Р. (втратив чинність 01 січня 2019 року), в редакції, яка діяла на момент проведення інспекційного відвідування 21 серпня 2018 року) дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю), органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
При цьому, слід зазначити, що перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія ЗУ «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2017 року №1104.
Так, до даного переліку входить Держпраця, та її територіальні органи.
Водночас суд зазначає, що позивачем, начебто, в якості належних та допустимих доказів, у відповідності до ст.ст.73-77 КАС України було зазначено, що відповідач діяв вочевидь недобросовісності, оскільки згідно відомостей ДФС, податковий борг за позивачем - ТОВ "РБФ "Ладо-Сервіс", станом на 10.01.2019 р. відсутній.
Стосовно зазначеного вище доводу ТОВ "РБФ "Ладо-Сервіс", суд зазначає, що предметом спору у даній справі є саме визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН1202/964/НП/СПТД-ФС/539 від 11 вересня 2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 372300,00 грн., що стосується саме питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, а не правовідносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Встановлені посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області порушення підтверджується відповідними доказами, наведеними в матеріалах справи, натомість позивачем не надано доказів та обґрунтованих пояснень щодо спростування виявлених порушень.
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Таким чином, постанова Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами в розмірі 192000,00грн. відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та є прийнятою відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; своєчасно, що виключає як протиправний характер оскаржуваної постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН1202/964/НП/СПТД-ФС/539 від 11 вересня 2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 372300,00 грн., так і наявність у суду правових підстав для задоволення позовних вимог в межах правового поля в спосіб захисту права, обраний позивачем.
Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "ЛАДО-СЕРВІС" є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 квітня 2019 року.

Суддя Є.О. Жукова