Справа № 520/9342/18
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

31 липня 2019 р. Справа № 520/9342/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (61170, м. Харків, вул. Валентинівська, 22 б, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просить суд:

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова () відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.08.2018 р.;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсію за період з 01.03.2016 р. по 31.05.2018 р.

- допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць;

- судові витрати покласти на відповідача.

Через канцелярію суду представником Аденінського ОСОБА_2 . ОСОБА_3 надано заяву, у якій просив суд:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (ЄДРПОУ; 22682655) щодо поширення дії положень постанов КМУ №365 від 08.06,2016 р. та №335 від 25.04.2018 р. в частині відсутності окремого порядку для виплати пенсії в межах виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 р. у справі №520/9342/18;

- постановити окрему ухвалу якою зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. "Харкова () виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 р. по 31.04.2018 р. без врахування постанов КМУ №335 від 25.04.2018 р. та №365 від 08.06.2016 р. і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

- постановити окрему ухвалу, про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності начальника Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова ().

Представником Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова через канцелярію суду надано відзив на заяву, у якому зазначено, що управління постійно вчиняє дії в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, направлені на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року, що спростовує твердження позивача, викладені у поданій заяві.

Дослідивши наявні матеріали справи, заяву представника ОСОБА_1 , позицію управління, судом встановлено наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.08.2018 р.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.03.2016 р. по 31.04.2018 р.

Дане рішення суду набрало законної сили 11.01.2019 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За приписами частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Суд зазначає, що затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Так, органи Пенсійного фонду України фінансують пенсійні виплати за рахунок коштів Державного бюджету у межах виділених асигнувань.

Таким чином, виплата пенсії ОСОБА_1 має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Згідно п. 4-5 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління № 28-2 від 22.12.2014 Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду.

Тобто, пенсійні виплати здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно із п. 20 та п. 29 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Судом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року відповідачем поновлено виплату пенсії позивачу.

Так, згідно наданого відповідачем відзиву на подану заяву, ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії на виконання судового рішення. Пенсія за період з 01.03.2016 по 31.04.2018 роки нарахована, але не профінансовано.

Додатково зазначено, що на даний час Кабінетом Міністрів України окремого порядку виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам не визначено.

За відсутності урядової постанови щодо порядку виплати нарахованих сум пенсій внутрішньо переміщеним особам, управління не має правового механізму для таких виплат.

Крім того, повідомлено, що управлінням в повному обсязі вживаються заходи, направлені на виплату нарахованих сум пенсій. Так, на звітню дату кожного місяця відповідач обчислює заборгованість за поточний місяць по внутрішньо переміщеним особам та щомісячно обчислює загальну заборгованість по нарахованим, але не виплаченим пенсіям, та надає цю інформацію до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Судом встановлено, що 25.04.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №335 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365", якою внесено зміни, зокрема у п.15 вказаної постанови: орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Вказані постанови Кабінету Міністрів України є чинними та не скасованими.

Суд звертає увагу на те, що на даний час Кабінетом Міністрів України не прийнято окремого порядку, що регулює питання соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, внутрішньо переміщеним особам.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач при виконанні рішення суду, як орган державної влади зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства та з врахуванням вимог ч.2 ст. 2 КАС України.

З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо виконання судового рішення.

Суд крім того наголошує на тому, що невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи - позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Суд вказує на те, що відповідач вживає заходів з метою виконання судового рішення в порядку, визначеному законодавством України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, суд вважає, що підстави для задоволення заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України відсутні.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 248, 295,383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (61170, м. Харків, вул. Валентинівська, 22 б, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Рубан В.В.