Справа № 160/4372/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

12 червня 2019 року Справа № 160/4372/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
при секретарі судового засідання Рубані А.В.,
представника позивача Павленка В.В. ,
представників відповідача: Шаблій Н.М.,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 р. провадження у справі було відкрито, та справу приначено до розгляду у порядку підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Перевірка проводилась з 07.03.2019 р. по 18.03.2019 р.
частині застосування п.45 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI)», яким встановлено порушення ПАТ
"ГПВДГЗК" п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200, п.45 підрозділу 2 розділу XX «Перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого ПАТ «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ»: завищено податковий кредит на суму 13 668 279 грн. у т.ч. по періодам: серпень 2017-1 478 166 грн., вересень 2017 - 224 грн., жовтень 2017 - 2 494 359 грн., листопад 2017 - 2 013 384 грн., грудень 2017 - 2 738 841 грн., січень 2018 -З 885 951 грн., лютий 2018 року - 797 859 грн., березень 2018 року 259 495 грн.; занижено суму податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України на суму 6 157 023 грн., у т.ч. у розрізі звітних податкових періодів: серпень 2017 - 1 477 966 грн., жовтень 2017 - 866 753 грн., січень 2018 -3 812 304 грн.; завищено бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку за серпень 2017 року на суму ПДВ 46 грн.; завищено від`ємне значення з ПДВ за березень 2018 року на суму 7 511210 грн.
Позивач висновки вищевказаного акту перевірки вважає неправомірними та незаконними, а тому відповідно і зазначені вище податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню.
При цьому, повноважний представник позивача зазначає, що контролюючий орган при наявності інформації в інформаційних ресурсах ДФС щодо відсутності заяви ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СГРЕН» про відмову від використання пільги, встановленої статтею 45 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, мав можливість зупинити реєстрацію в ЄРПН податкових накладних, складених ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН», однак реєстрація таких накладних контролюючим органом зупинена не була.
Водночас, повноважний представник позивача зазначає, що контролюючий орган при наявності інформації в інформаційних ресурсах ДФС щодо відсутності заяви ТОВ "УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЛА СІРЕН" про відмову від використання пільги, встановленої статтею 45 розділу XX Перехідних положень ПК України, зобов`язаний провести аналіз наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС, аналіз податкової інформації та зазначити про ризики порушення норм податкового законодавства при складанні податкових накладних, складених ТОВ "УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЛА СІРЕН".
В судове засідання призначене на 12.06.2019 р. з`явились всі сторони у справі.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі за викладених у ньому підстав, та з урахуванням пояснень, наданих в судовому засіданні.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовної заяви та просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на відзив від 28.05.2019 р., в якому зазначили наступне.
Щодо зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних по ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» представниками контролюючого органу зазначено, що механізми зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Оцінка ступеню ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС в автоматизованому режимі, та включає в себе моніторинг податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю), та/або складені за операцією, що є звільненою від оподаткування.
Відтак, твердження підприємства про невжиття контролюючим органом, на обліку якого перебував контрагент-постачальник, заходів по зупинці податкових накладних постачальника є необгрунтованим.
У період спірних взаємовідносин (серпень-грудень 2017 року, січень-березень 2018), операції з постачання на митній території України вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД законодавчо звільняються від оподаткування податком 2701,2702,2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД законодавчо звільняються від оподаткування податком на додану вартість.
На підставі викладеного вище, представники відповідача зазначають, що у контролюючого органу відсутні підстави для підтвердження правомірності формування податкового кредиту ПАТ «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» по податковим накладним, виписаним/зареєстрованим на суму ПДВ за ставкою 20 % від ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦЕЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН».
Щодо оформлення результатів позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» та невідповідності його загальної та описової частини вимогам, встановленим у Порядку №727 представниками контролюючого органу було зазначено, що для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, відповідно до норм ПК України, при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки та узагальнення
висновків за її результатами, Дніпропетровським управлінням Офісу ВПП ДФС було: оброблено та використано зібрану податкову інформацію, яка зберігається в базах да Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС України; уважно досліджено та задокументовано паперові носії за формою первинних документів, які було надано ПАТ "ПІВДГЗК" до перевірки.
З метою забезпечення належної доказовості висновків в Акті перевірки від 25.03.2019 №46/28-10 15/00191000 за фактом встановленого порушення Дніпропетровським управлінням Офісу ВПП ДФС: а) чітко викладено зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, якими встановлено відповідні норми, що були порушені, з урахуванням посилань лише на нормативно-правові акти, норми яких були чинними на момент вчинення такого порушення; б) зазначено період (календарний місяць, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків;
господарську операцію, при здійсненні якої вчинено порушення; в) встановлено безпосередній зв`язок між виявленими порушеннями, показниками відповідних рядків податкових декларацій з ПДВ та регістрами бухгалтерського обліку (первинними документами),
використовувались при проведенні перевірки ПАТ "ПІВДГЗК".
При цьому, в акті перевірки від 25.03,2019 №46/28-10-46-15/00191000 враховано здійснені платник податків коригування податкової звітності, а також наслідки такого коригування.
Відтак, оформлення результатів позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ "ПІВДГЗК" Дніпропетровським управлінням Офісу ВПП ДФС здійснено відповідно до наказу ДФС України від 01.06.2017 № 396 «Про затвердження Зразка форми акта (довідки) документальної планової позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та методичних рекомендацій щодо оформлені матеріалів документальних перевірок».
Щодо наявності у ПАТ «ПІВДГЗК» інформації стосовно подання заяви у ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» про відмову від використання пільги до ГУ ДФС у м Києві та бездіяльності до контролюючого органу ДФС, представниками контролюючого органу зазначено наступне.
На електронну пошту ПАТ "ПІВДГЗК" надійшла заява ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» про відмову/зупинення використання пільги, передбаченої пунктом 45: підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України на період з 6 місяця 2017 року по 5 місяць 2018 року за товарами: код УКТ ЗЕД 2701 та код УКТ ЗЕД 270400. Дата подання даної заяви 21.05.2017 року.
Згідно інформації з комп`ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем Державної фіскальної служби ІС "Аналітична система", ІС "Обробка ПЗ та платежів", ІС "Облік платежів" в складі АІС "Податковий блок" заява ТОВ "УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЛА СІРЕН" про відмову/зупинення використання пільги, передбаченої п. 45 підрозділу 2 розділу XX ПК України відсутня.
На підставі викладеного вище, повноважний представник відповідача просить суд у задоволенні пре`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Суть виявлених під час проведення контролюючим органом перевірки, полягає у внесенні контрагентом-постачальником ТОВ "УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЛА СІРЕН" у податкові накладні, виписаних на адресу ПАТ "ПІВДГЗК" недостовірної інформації, тобто, заповнено податкові накладні з невірними обов`язковими реквізитами, а саме: невірно вказано ставку податку та відповідна сума податку в цифровому значенні.
На підставі зазначеного, контролюючий орган робить висновок, що при неподанні до контролюючого органу контрагентом-постачальником заяви про відмову/зупинення використання пільги, передбаченої пунктом 45 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідних положень» ПК України, у ПАТ "ПІВДГЗК" відсутнє право включати до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за ставкою 20% по операціях, які відповідно до податкового законодавства звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Однак, представник позивача зазначає, що такий висновок повністю спростовується поданою ТОВ "УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЛА СІРЕН" заявою про відмову/зупинення використання пільги, передбаченої п. 45 підрозділу 2 розділу XX ПК України та зареєстрованої у ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києва.
При цьому, з метою підтвердження правомірності формування податкового кредиту по господарських операцій проведених з ТОВ «УФП «ЛА-СІРЕН» у відповідний період, ПАТ «ПІВДГЗК» надає додаткові пояснення з детальним описом всіх первинних документів, які були подані разом з позовною заявою, які підтверджують факт здійснення господарських операцій з ТОВ «УФП «ЛА-СІРЕН» за період серпень-грудень 2017, січень-березень 2018.
ТОВ «УФП ЛА-СІРЕН» у період серпень 2017 - березень 2018 року було зареєстровано в якості платника податку на додану вартість мало індивідуальний податковий номер, а всі податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Тобто, ТОВ «УФП «ЛА-СІРЕН» мало необхідний обсяг цивільної та податкової правоздатності, оскільки перебувало на обліку у органах податкової служби та було зареєстровано як платник податку на додану вартість.
Взаємовідносини між ПАТ «ПІВДГЗК» та ТОВ «УФП «ЛА-СІРЕН» відбувались на підставі договору № 25/10 від 25.10.2016 р.
До договору № 25/10 від 25.10.2016 р. було внесено зміни, відповідно до додаткових угод, а саме: додаткова угода № 1 від 06.09.2017 до Специфікації № 5 від 09.08.2017 до договору № 25/10 від 25.10.2016 р.; додаткова угода № 4 від 08.11.2017 до договору № 25/10 від 22.10.2016 р.; додаткова угода № 4 від 22.11.2017 р. до договору № 25/10 від 25.10.2016 у зв`язку із зміною умов оплати за товар поставлений у серпні 2017 та обсягів поставки за товар поставлений у вересні 2017.
До перевірки представником позивача було надано такі документи, як: специфікація № 5 від 09.08.2017 р., специфікація № 7 від 29.09.2017 р., специфікація № 8 від 29.09.2017 р., Специфікація № 9 від 31 10 2017 р., специфікація № 13 від 30.11 2017 р., Специфікація № 14 від 01.12.2017 р., специфікація № 15 від 01.12.2017 р., Специфікація № 19 від 25.12.2017 р. на виконання умов договору № 25/10 від 25.10.2016 р. у 25.10.2016 р. у період серпень 2017 р. - березень 2018 ТОВ УФП ЛА-СІРЕН» поставило на адресу ПАТ «ПІВДГЗК» вугілля та коксовий дріб`язок.
Представник позивача зазначає, що підприємством було надано під час проведення контролюючим органом перевірки первинні документи, що підтверджують факт виконання договору № 25/10 від 25.10.2016 р.
Факт використання ПАТ "ПІВДГЗК", придбаного у ТОВ "УФК "ЛА-СІРЕН" коксового дріб`язку і вугілля у виробництві, підтверджується наступними документами, а саме: розшифрування по сировині та технологічному паливу за серпень 2017 р.; розшифрування по сировині і технологічному паливу за вересень 2017 р.; акт на списання ТМЦ № АБТ 3807 від 30.09.2017 р.; розшифрування по сировині і технологічному паливу за жовтень 2017 р.; акт на списання ТМЦ № АБТ 4401 від 31.10.2017 р.; розшифрування по сировині і технологічному паливу за листопад 2017 р.; акт на списання ТМЦ № АБТ 5003 від 30.11.2017 р. розшифрування по сировині і технологічному паливі за грудень 2017 р.; акт на списання ТМЦ№ АБТ 5703 від 31.12.2017 р.; розшифрування по сировині і технологічному паливу за січень 2018 р.; акт на списання ТМЦ № АБТ 440 від 31.01.2018 р.; розшифрування по сировині і технологічному паливу за лютий 2018 р.; акт на списання ТМЦ № АБТ 1002 від 28.02.2018 р. розшифрування по сировині і технологічному паливу за березень 2018 р.; акт на списання ТМЦ № АБТ 1523 від 31.03.2018 р.; розшифрування по сировині і технологічному паливу за квітень 2018 р.; акт на списання ТМЦ № АБТ 2020 від 30.04.2018 р.; розшифрування по сировині і технологічному паливу за травень 2018 р.; акт списання ТМЦ № АБТ 2497 від 31.05.2018 р.
При цьому, повноважним представником позивача зазначено, що додатково до первинних документів, які були складені на підтвердження реальності здійснення господарської операції по взаємовідносинам між ТОВ «УФК «ЛА-СІРЕН» та ПАТ «ПІВДГЗК» до перевірки було надано документи, які підтверджують якість придбаного вугілля та коксового дріб`язку.
Оплата за наведеним вище договором здійснювалась в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальнику, що підтверджується виписками з рахунків
Відтак, повноважний представник позивача зазначає, що посадовим особам Офісу ВПП ДФС під час проведення перевірки з питань визначення правомірності податкового кредиту за серпень-грудень 2017 р., січень-березень 2018 р. по взаємовідносинам з ТОВ «УФК «ЛА-СІРЕН», ПАТ «ПІВДГЗК» було надано всі первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій з ТОВ «УФК «ЛА-СІРЕН», відтак висновки, зроблені контролюючим органом, які знайшли своє відображення в акті перевірки від 25.03.2019 р. №46/28-10-46-15/00191000 є протиправними.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники як позивача так і відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст. 192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 12.06.2019 року.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" є юридичною особою, що підтверджується відповідними відомостями, які містяться в матеріалах справи.
Підставою, що передувала винесеню зазначеного више наказу від 27.02.2019 р. за №454 стало наступне.
Головним управлінням Державної фіскальної служби у м.Києві було направлено на адресу Офісу великих платників податків ДФС лист від 08.02.2019 р. №9267/7/26-15-12-07-14 «Про надання інформації», в тексті якого зокрема зазначено, що податкова звітність з податку на додану вартість ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» за вказані в запиті Криворізького відділу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС від 08.01.2019 р. щодо підприємства ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» (34500290) періоди камерально проведена. Інформація щодо статусу камеральних перевірок міститься в АІС «Податковий блок. Обробка податкового зобов`язання та платежів». За даними інформаційного ресурсу АІС «Податковий блок» станом на 06.02.2019 р. заяви про відмову / зупинення використання пільги, передбаченої п.45 підрозділу ХХ ПК України за серпень, жовтень-грудень 2017 р., січень-березень, червень, липень 2018 р. платником до ГУ ДФС у М.Києві не надавалися.
В акті від 25.03.2019 р. № 46/28-10-46-15/00191000 контролюючим органом зроблено висновок, що відносно ПАТ "ПІВДГЗК" встановлено порушення п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200, п. 45 підрозділу 2 розділу XX «Перехідних положень» ПК України, в результаті чого ПАТ "ПІВДГЗК": завищено податковий кредит на суму 13 668 279 грн. у т.ч. по періодам: серпень 2017 - 1
478 166 грн., вересень 2017 - 224 грн., жовтень 2017 - 2 494 359 грн., листопад 2017 - 2 013 384 грн., грудень 2017 - 2 738 841 грн., січень 2018 - 3 885 951 грн., лютий 2018 року - 797 859 грн., березень
2018 року - 259 495 грн.; та занижено суму податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України на суму 6 157 023 грн., у т.ч. у розрізі звітних податкових періодів: серпень 2017 - 1 477 966 грн., жовтень 2017 - 866 753 грн.; січень 2018 - 3 812 304 грн.; завищено бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку за серпень 2017 року на суму ПДВ 46 грн.; завищено від`ємне значення з ПДВ за березень 2018 року на суму 7 511 210 грн.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали наступні обставини.
Як встановлено під час судового розгляду справи, між ПАТ «ПІВДГАЗК» та ТОВ «УФП «ЛА-СІРЕН» був укладений договір №25/10 від 15.10.2016 р., копія якого міститься в матеріалах справи, та відповідно до умов якого, далі мовою оригіналу: «на условиях, изложенных в настоящем Договоре, ОБЩЕСТВО С ОГРАНИЧЕННОЙ ОТВЕТСТВЕННОСТЬЮ «УКРАИНСКО-ФРАНЦУЗКОЕ ПРЕДПРИЯТИЕ «ЛА СИРЕН» обязуется передать в собственность, а ПУБЛИЧНОЕ АКЦИОНЕРНОЕ ОБЩЕСТВО «ЮЖНЫЙ ГОРНО-ОБОГАТИТЕЛЬНЫЙ КОМБИНАТ» принять и оплатить Товар, именуемый в дальнейшем - Товар, по ценам, в количестве, и порядке указанных в Спецификациях, оформленных в виде Приложений к настоящему Договору, и являющихся его неотъемлемой частью.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що до зазначеного вище договору № 25/10 від 25.10.2016 було внесено зміни, відповідно до додаткових угод, а саме: додаткова угода № 1 від 06.09.2017 до Специфікації № 5 від 09.08.2017 до договору № 25/10 від 25.10.2016, Додаткова угода № 4 від 08.11.2017 до Договору № 25/10 від 22.102016, Додаткова угода № 4 від 22.11.2017 до Договору № 25/10 від 25.10.2016 у зв`язку із зміною умов оплати за товар поставлений у серпні 2017 та обсягів поставки за товар пославлений у вересні 2017.
Так, як до перевірки контролюючим органом підприємства, так і під час судового розгляду справи підприємством було подано наступні документи: специфікація № 5 від 09.08.2017, специфікація № 7 від 29.09.2017, специфікація № 8 від 29.09.2017, специфікація № 9 від 31.10.2017, специфікація № 13 від 30.11.2017, специфікація № 14 від 01.12.2017, специфікація № 15 від 1.12.2017, специфікація № 19 від 25.12.2017 на виконання умов договору №25/10 від 25.10.2016 р. у період серпень 2017 р. - березень 2018 р. ТОВ «УФП ЛА-СІРЕН» поставило на адресу ПАТ «ПІВДГЗК» вугілля та коксовий дріб`язок.
Зазначений вище товар, визначений за договором № 25/10 від 25.10.2016 р. був придбаний ПАТ «ПІВДГАЗК» та оприбуткований, визначеним у законі порядком, що підтверджується копіями первинних документів, визначеними в книзі 1, копія якої міститься в матеріалах справи.
Також судом встановлено, що формування податкового кредиту ПАТ «ПІВДГЗК» здійснено по зареєстрованим податковим накладним ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» в Єдиному реєстрі податкових накладних за серпень-грудень 2017 р. та січень-беезень 2018 р.
Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» виписано та зареєстровано податкові накладні за ставкою 20 % по операціям з реалізації за серпень-грудень 2017 р. та січень-березень 2018 року вугілля антрацит марки АШ та коксового дріб`язку ПАТ «ПІВДГЗК».
Відтак, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту.
Податкова наклана та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових наклданих платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту.
Щодо правомірності як складання ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН», так і реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних суд зазначає, що, з тексту заяви, направленої ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» на адресу позивача про відмову/зупинення використання пільги, передбаченої п.45 підрозділу 2 розділу ХХ пк України судом встановлено, що ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» відмовилось/зупинило використання пільги, передбаченої п.45 підрозділу 2 розділу ХХ пк України на період з 6 місяця 2017 року по 5 місяць 2018 року за товарами: код УКТ ЗЕД 2701 ТА Код укт зед270400. Дата подання даної заяви 21.05.2017 р.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, тощо.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до ст.21 ПК України визначені обов`язки контролюючих органів, серед яких обов`язок дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати поршень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Статтею 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Пункт 37.3 статті 37 Податкового кодексу України визначає, що підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п.55.1. ст.55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою.
Контролюючими органами вищого рівня є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, - для контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць (п.55.2 ст.55 ПК України).
Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст.56 ПК України, п. 56.1 якої визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст.56 ПК України).
Згідно з п. 56.18. ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій.
Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним контролюючим органом.
Відповідно до норм ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3. ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При цьому, великий платник податків зобов`язаний також надати в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб копії документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються ним в електронній формі), не пізніше робочого дня, наступного за днем початку документальної виїзної планової, позапланової перевірки, документальної невиїзної перевірки.
Для платників податків, які відповідно до цього пункту зобов`язані надавати інформацію в електронній формі, загальний формат та порядок подачі такої інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У разі невстановлення електронного формату та порядку надання такої інформації платник податків звільняється від обов`язку подання її в електронній формі.
Для проведення електронної перевірки платник податків забезпечує подання до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб документів, які відповідно до цього Кодексу пов`язані з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються таким платником податків в електронній формі та зберігаються на машинних носіях інформації). Загальний формат та порядок подання такої інформації встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Відповідно до п.85.8 ст.85 ПК України, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.
Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п.45 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України, тимчасово, до 1 січня 2022 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання на митній території України вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД.
У разі застосування зазначеної пільги норми пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу не застосовуються в частині товарів/послуг, необоротних активів, суми податку на додану вартість з вартості яких були включені до податкового кредиту у звітних (податкових) періодах, що передували періоду початку застосування пільги.
Платник податків може відмовитися від використання зазначеної пільги чи зупинити її використання на один або декілька звітних (податкових) періодів шляхом подання заяви. Заява, у якій зазначається перелік товарних позицій товарів згідно з УКТ ЗЕД і період, на який платник відмовляється чи зупиняє використання пільги, подається до контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків до настання звітного періоду, в якому платник податку не передбачає використання зазначеної пільги. Відмова від використання пільги, зазначеної у цьому пункті, чи зупинення її використання застосовується з першого числа звітного (податкового) періоду, зазначеного у заяві.
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві та відзиві до неї, так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.
Суд зауважує, що, викладаючи зазначені припущення у формі висновків в акті перевірки від 25.03.2019 р. №46/28-10-46-15/00191000, відповідач жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України не довів в судовому засіданні викладених у вказаному вище акті перевірки обставин, що мали наслідком виникнення зазначених припущень у відповідача та потягли за собою винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідачем.
Як вбачається з матеріалів справи, судом при розгляді зазначеної справи були дослідженні оригінали та долучені до матеріалів справи копії зазначених вище первинних документів бухгалтерського обліку, які підтверджують дійсність та товарність господарських операцій позивача із зазначеним вище контрагентом, а саме: ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН», у відповідності до укладеного між позивачем - ПАТ «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» та ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» договором від 25.10.2016 р. №25/10.
Контролюючим органом зазначено, що ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» у податкових накладних, виписаних на адресу ПАТ «ПІВДГАЗК» внесено недостовірну інформацію, а саме: невірно вказано ставку податку та відповідна сума податку в цифровому значені.
Контролюючим органом зазначено, що при неподанні до контролюючого органу контрагентом-постачальником заяви про відмову/зупинення використання пільги, передбаченої п.45 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України, у позивача - ПАТ «ПІВДГЗК» відсутнє право включати до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за ставкою 20 % по операціях, які відповідно до податкового законодавства звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Здійснивши системний аналіз як зазначених вище норм ПК України, так і підтверджуючих документів, копії яких містяться в матеріалах справи суд зазначає, що доводи контролюючого органу спростовуються поданою ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» заявою про відмову/зупинення використання пільги, передбаченої п.45 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України та зареєстрованої у ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві.
При цьому, в матеріалах справи містяться як податкові накладні, так і розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, виписаних та зареєстрованих ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН», а саме: податкова накладна №1 від 14.08.2017, податкова накладна № 2 від 18.08.2017, податкова накладна № 3 від 22.08.2018, податкова накладна № 4 від 29.08.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 01.09.2017 до податкової накладної № 4 від 29.08.2017, податкова накладна № 7 від 04.09.2017, податкова накладна № 4 від 03.10.2017, податкова накладна № 6 від 05.10.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 12 від 11.10.2017 до податкової накладної № 4 від 03.10.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 13 від 11.10.2017 до податкової накладної № 6 від 05.10.2017, податкова накладна № 15 від 11.10.2017, податкова накладна № 16 від 11.10.2017, податкова накладна № 18 від 12.10.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 34 від 23.10.2017 до податкової накладної № 18 від 12.10.2017, податкова накладна № 40 від 31.10.2017, податкова накладна № 3 від 02.11.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 02.11.2017 до податкової накладної № 40 від 31.10.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №10 від 07.11.2017 до податкової накладної № 3 від 02.11.2017, податкова накладна № 16 від 15.11.2017, податкова накладна № 17 від 15.11.2017, податкова накладна № 18 від 16.11.2017, податкова накладна № 19 від 16.11.2017, податкова накладна № 3 5 від 27.11.2017, податкова накладна № 44 від 30.11.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 6 від 05.12.2017 до податкової накладної № 35 від 27.11.2017, податкова накладна № 7 від 05.12.2017, податкова накладна № 8 від 05.12.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 11 від 06.12.2017 до податкової накладної № 44 від 30.11.2017, податкова накладна № 17 від 07.12.2017, податкова накладна № 18 від 07.12.2017, податкова накладна № 19 від 07.12.2017, податкова накладна № 20 від 07.12.2017, податкова накладна № 21 від 07.12.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 26 від 11.12.2017 до податкової накладної № 7 від 05.12.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 27 від 11.12.2017 до податкової накладної № 8 від 05.12.2017, податкова накладна № 28 від 11.12.2017, податкова накладна № 29 від 11.12.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 33 від 13.12.2017 до податкової накладної № 19 від 07.12.2017, податкова накладна № 38 від 14.12.2017, податкова накладна № 41 від 14.12.2017, податкова накладна № 42 від 14.12.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 60 від 20,12.2017 до податкової накладної № 41 від 14.12.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 61 від 20.12.2017 до податкової накладної № 42 від 14.12.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 62 від 20.12.2017 до податкової накладної № 38 від 14.12.2017, податкова накладна № 65 від 21.12.2017, податкова накладна № 66 від 21,12.2017, податкова накладна № 75 від 26.12.2017, податкова накладна № 85 від 28.12.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 86 від 28.12.2017 до податкової накладної № 65 від 21.12.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 87 від 28.12.2017 до податкової накладної № 16 від 11.10.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 6 від 04.01.2018 до податкової накладної № 85 від 28.12.2017, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників Ко 7 від 04.01.2018 до податкової накладної № 66 від 21.12.2017, податкова накладна № 21 від 09.01.2018, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №22від 09.01.2018 до податкової накладної № 75 від 26.12.2017, податкова накладна № 23 від 09.01.2018, податкова накладна № 24 від 09.01.2018, податкова накладна № 28 від 11.01.2018, податкова накладна № 29 від 11.01.2018, податкова накладна № 33 від 12,01.2018, податкова накладна № 38 від 12.01.2018, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 45 від 16.01.2018 до податкової накладної №21 від 09.01.2018, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 46 від 16.01.2018 до податкової накладної № 23 від 09.01.2018, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 47 від 16.01.2018 до податкової накладної № 24 від 09.01.2018, податкова накладна № 48 від 16.01.2018, податкова накладна № 54 від 16.01.2018, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 56 від 17.01.2018 р. до податкової накладної № 38 від 12.01.2018 р., розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 57 від 18.01.2018 до податкової накладної № 29 від 11.01.2018, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 60 від 19.01.2018 до податкової накладної № 48 від 16.01.2018, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №62 від 22.01.2018 до податкової накладної № 54 від 16.01.2018, податкова накладна №63 від 22.01.2018, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 72 від 29.01.2018 до податкової накладної № 63 від 22.01.2018, податкова накладна № 73 від 30.01.2018, податкова накладна №7 від 07.02.2018, податкова накладна № 8 від 20.02.2018 р. розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 9 від 27.02.2018 до податкової накладної № 8 від 20.02.2018, податкова накладна № 1 від 13.03.2018.
При цьому, суд ззаначає, що вимоги до змісту первинного облікового документу встановлені ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно з якою такий документ повинен містити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Як вбачається з матеріалів справи, первинні документи відповідно до переліку, зазначеного вище, долучені до матеріалів справи, містять усі передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» реквізити, та, виходячи зі змісту акту перевірки від 25.03.2019 № 46/28-10-46-15/00191000, відповідачем не оскаржується їх наявність, та не зазначається про їх дефектність.
Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №813/1497/17 (адміністративне провадження №К/9901/3819/17), в якій зазначається, що для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог законодавства України. Так, господарські операції позивача з зазначеними вище контрагентами здійснювались в межах господарської діяльності, є реальними та підтверджуються необхідними документами. При цьому, зазначено, шо податкова інформація по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Крім того, правова позиція Верховного Суду викладена, в постанові Верховного Суду від 03.04.2018 р. у справі №804/1963/17 (адміністративне провадження №К/9901/3418/17) полягає в наступному.
Посилання податкового органу на те, що контрагенти особисто не є виробниками товару (продукції), не доведення дотримання ними Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, за умови, що податковий кредит за результатами придбання послуг перевезення податковим органом взагалі не перевірявся, недотримання особливостей постачання та приймання товару, є неприйнятним, оскільки до умов формування податкового кредиту безпосереднього відношення не мають. Акт перевірки, як основний доказ податкових правопорушень не утримує в собі повного дослідження господарських операцій в частині отримання Товариством, оприбуткування ним товару (продукції), списання її у виробництво, використання у господарській діяльності. Натомість акт перевірки наповнений правовими нормами, які на думку Суду потребують застосування, а не наведення їх тексту. Відтак, актом перевірки не встановлені податкові правопорушення, внаслідок неповноти їх дослідження.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Натомість, позивачем з урахуванням належних письмових доказів в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, як доданих до позовної заяви, так і наданих в судовому засіданні та долучених до матеріалів справи, детально наведених вище, спростовані доводи відповідача відповідно до наданих як пояснень, так і відзиву останнім в порядку ст.77 КАС України.
Щодо позовної вимоги про визнання бездіяльності Офісу великих платників ДФС України щодо нездійснення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та визначення ризиків порушення податкового законодавства у податкових накладних, складених ТОВ «УКРАЇНСЬКО-ФРАНЦУЗЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЛА СІРЕН» до початку перевірки - протиправною, суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до платіжного доручення від 08.05.2019 р. за № 6002976 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у загальному розмірі 21 131,00 грн. (двадцять одна тисяча сто тридцять одна грн. 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" з оплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогах в розмірі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять грн., 00 коп.).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 21 червня 2019 року.

Суддя Є.О. Жукова