Справа № 300/1138/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2019 р. справа № 300/1138/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах по списку №1 та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах з 24.03.2019 - з наступного дня після досягнення 50-річного віку, враховуючи період роботи за списком №1 загальною тривалістю 10 років і 3 місяці, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (надалі по тексту також - первинний відповідач, Калуське об`єднане управління ПФУ в області, орган пенсійного фонду) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах по списку №1 та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах з 24.03.2019 - з наступного дня після досягнення 50-річного віку, враховуючи період роботи за списком №1 загальною тривалістю 10 років і 3 місяці.

Позовні вимоги мотивовано тим, що первинним відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах по списку №1 з посиланням на відсутність у останнього необхідного пільгового стажу, передбаченого пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII, визначивши позивачу тільки 9 років 9 місяців пільгового стажу, що є недостатнім для призначення такої пенсії. На переконання позивача, пенсійний орган протиправно не врахував до його пільгового стажу роботи за списком №1 період роботи з 09.11.1998 по 28.04.1999 (5 місяців 20 днів) на посаді майстра, зайнятого на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цехів хлорвінілу, поліхлорвінілової смоли сечовино-формальдегідних смол ремонтно-механічного цеху виробництва хлорвінілу - головного заводу ВАТ "Оріана", оскільки виконання вказаної роботи підтверджується уточнюючою довідкою №29 від 13.02.2019, виданою ВАТ "Оріана". За змістом такої довідки, займана позивачем посада передбачена як пільгова, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 за №162, а також остання містить підставу її видачі, зокрема, картка форми Т-2, накази №806-к від 04.12.1997 та №14К/13 від 31.01.2001, особові рахунки по заробітній платі за 1997-2001 роки, додаткові відомості - атестація робочих місць. Водночас, як вважає позивач, дана довідка не містить періоду роботи з 09.11.1998 по 28.04.1999, у зв`язку із перервою у проведенні чергової атестації робочих місць, а саме першу атестацію робочих місць на підприємстві проведено 1993, наступну - 29.04.1999. Позивач, в свою чергу, наголошує на відсутність його вини у несвоєчасному проведенні підприємством чергової атестації робочих місць, що не може слугувати підставою для виключення даного періоду роботи при розрахунку пільгового стажу позивача. Докорінних змін умов і характеру праці за даний період на підприємстві не відбувалось. Не мало місце простою виробництва на підприємстві, що підтверджується відсутністю будь-яких наказів про його оголошення і відповідного колективного договору з цього приводу. Наявні довідки про щомісячне нарахування ОСОБА_1 за вказаний період заробітної плати та іншими документами, свідчать про безперервність виробництва на підприємстві. Разом з тим позивач звертає увагу на те, що заробітна плата не могла нараховуватись і виплачуватись систематично у період перебування особи у відпустці без збереження заробітної плати та простою. ОСОБА_1 стверджує про здобуття ним 10 років і 3 місяці пільгового стажу роботи за списком №1, наявність якого є підставою для призначення пенсії на пільгових умовах. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін. Одночасно судом витребувано у позивача та відповідача докази необхідні для розгляду даної адміністративної справи (а.с.1-3).

На виконання вищевказаної ухвали суду від 31.05.2019, позивач 12.06.2019 подав в суд витребувані докази та додаткові пояснення (а.с.67-68, 69-70). Відповідно до наданих пояснень, позивач звернувся із запитом до ВАТ "Оріана", на яку 11.06.2019 отримав відповідь №613. Зміст вказаної відповіді свідчить про не підтвердження підприємством період роботи позивача з 09.11.1998 по 28.04.1999, у зв`язку із перервою у проведенні чергової атестації робочих місць. Позивач вказав на безпідставність не підтвердження даного періоду роботи, оскільки весь час працював на тій самі посаді та піддавався впливу тих самих негативних факторів виробництва, що і в період, який підтверджений результатами атестації робочих місць до і після спірного періоду.

Первинний відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 14.06.2019 і 19.06.2019 (а.с.75-78, 125-128). Водночас долучив докази, витребувані судом ухвалою від 31.05.2019 (а.с.81-120).

Останній не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Зокрема зазначено, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії довільної форми. При цьому останнім не підтверджено виконання роботи в період з 09.11.1998 по 28.04.1999 повний робочий день зі шкідливими умовами праці, оскільки немає первинних документів, зокрема, табелів виходу працівників на роботу. Як відмітив первинний відповідач, наявна довідка від 13.02.2019 за №176, видана ВАТ "Оріана", підтверджує надання ОСОБА_1 відпусток за власний рахунок без збереження заробітної плати. При цьому, вказує на лист Міністерства праці та соціальної політики України від 26.12.2000 за №01-3/3131-02-6, яким роз`яснено, що у випадках, коли працівник з виробничих причин знаходився у відпустці за власний рахунок, місячний термін цієї відпустки у календарному році зараховується до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, а до загального стажу роботи враховується весь період знаходження у відпустках. З врахування викладеного, орган пенсійного фонду вказує на відсутність підстав для призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за списком №1 з 24.03.2019, а тому в задоволенні позову просив відмовити.

14.06.2019 і 18.06.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало на адресу суду заяву про заміну первинного відповідача у даній адміністративній справі - Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.71-72, 122-123).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 (а.с.147-149) заяву задоволено та проведено заміну первинного відповідача - Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач, орган пенсійного фонду).

24.06.2019 від позивача, на адресу суду, надійшла відповідь на відзив (а.с.133-134), в якій останній заперечив доводи відповідача, наведені у відзиві на позов, та вказав на їх помилковість з огляду на таке. Відсутність заяви встановленого взірця не була зазначена первинним відповідачем як підстава для відмови у призначенні позивачу пенсії у листі-відмові №125/Ф-15 від 02.05.2019. Додатково звернув увагу позивач на те, що ані відповідачем, ані підприємством, в належний спосіб не доведено факт перебування позивача у безоплатній відпустці понад 1 місяць у рік та законність перебування у такій відпустці, оскільки наявні в сукупності докази і чинне на той час законодавство свідчать про протилежне. Відтак, вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 24.03.2019 - наступного дня після досягнення 50-річного віку, так як позивач здобув пільговий стаж за списком №1 загальною тривалістю 10 років і 3 місяці.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, вивчивши зміст позовної заяви, відзиву на позов, відповіді на відзив, додаткових пояснень, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги і заперечення, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить із таких підстав та мотивів.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 , з 04.12.1997 переведений на роботу майстра, зайнятого на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цехів хлорвінілу, поліхлорвінілової смоли сечовино-формальдегідних смол ремонтно-механічного цеху виробництва хлорвінілу - головного заводу ВАТ "Оріана". Така обставина підтверджується відповідним записом №12 у копії трудової книжки НОМЕР_1 від 14.11.1990 (надалі по текст також - трудова книжка), наявної в матеріалах справи (а.с.19).

На вищевказаній посаді ОСОБА_1 працював з 04.12.1997 по 31.01.2001 (а.с.13).

В подальшому з 01.02.2001 прийнятий на роботу в ремонтно-механічний цех виробництва хлорвінілу майстром, зайнятим на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цехів хлорвінілу, поліхлорвінілової смоли по переводу із ВАТ "Оріана" до ЗАТ "Лукор", про що свідчать записи №14 у копії трудової книжки позивача (а.с.20-23).

01.11.2011 позивач, як свідчить запис №15 трудової книжки, переведений майстром, зайнятим на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цеху з виробництва хлорвінілу ремонтно-механічного цеху хлорвінілу ЗАТ "Лукор" (а.с.21).

Згідно запису №16 у трудовій книжці, 20.01.2003 (а.с.21) ремонтно-механічний цех включений до структури централізованої ремонтно-механічної служби виробництва хлорвінілу ЗАТ "Лукор".

З 01.06.2003 ОСОБА_1 переведено майстром (зайнятим на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цеху з виробництва хлорвінілу) відділення з ремонту технологічного устаткування спеціалізованої дільниці з ремонту технологічного устаткування цеху централізованого ремонту централізованої ремонтно-механічної служби виробництва хлорвінілу ЗАТ "Лукор", про що свідчить запис №17 у трудовій книжці позивача (а.с.21-22).

15.12.2004 позивача переведено майстром (зайнятим на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цеху з виробництва хлорвінілу) відділення з ремонту технологічного устаткування спеціалізованої дільниці з ремонту технологічного устаткування цеху централізованого ремонту виробництва хлорвінілу ремонтно-механічного управління ЗАТ "Лукор" (а.с.22-23).

05.05.2005 назву цеху централізованого ремонту виробництва хлорвінілу змінено на цех централізованого ремонту устаткування виробництва хлорвінілу ТОВ "Карпатнафтохім" (а.с.23).

Позивач 03.03.2008 звільнений з роботи за згодою сторін (пункт 1 стаття 36 КЗпП України) з ТОВ "Карпатнафтохім", про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці (а.с.23).

Вищезазначені періоди роботи ОСОБА_1 за даними професіями на вказаних підприємствах, підтверджуються також довідками, виданими ВАТ "Оріана" від 13.02.2019 за №№ 29, 176, 47, 48, наказом від 04.12.1997 за №806-К і наказом від 31.01.2001 за №14К/13, а також довідкою, виданою Приватним акціонерним товариством "Лукор" від 21.02.2019 за №19, копії яких містяться в матеріалах адміністративної справи (а.с.30, 31, 32, 40, зворотній бік а.с.32).

Позивач, після досягнення 50-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.44). Із змісту вказаної заяви, серед іншого, слідує, що ОСОБА_1 на підтвердження наявності пільгового стажу подавав відповідні документи для призначення пенсії, зокрема, копію трудової книжки, довідку про навчання, копію військового квитка, довідки і листи ВАТ "Оріана", копії наказів про проведення атестації робочих місць, копії наказів про переведення та звільнення з роботи, довідки, видані ПАТ "Лукор" тощо (зворотній бік а.с.44).

Первинним відповідачем, в свою чергу, листом від 02.05.2019 за №125/Ф-15 повідомлено позивача про відсутність підстав для призначення йому пенсії на пільгових умовах, оскільки пільговий стаж роботи позивача за списком №1 становить 9 років і 9 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах. В той же час, органом пенсійного фонду не зазначено, який саме період роботи не взято до уваги і не враховано під час здійснення розрахунку пільгового стажу ОСОБА_1 (а.с.45).

Не погоджуючись із відмовою Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, оформленої листом від 02.05.2019 за №125/Ф-15, у призначенні пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, неврахуванням відповідного пільгового стажу, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно із частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.

Згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Щодо відмови Калуського об`єднаного управління ПФУ в області, оформленої листом від 02.05.2019 за №125/Ф-15, у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з неналежним підтвердженням пільгового стажу періоду роботи у ВАТ "Оріана" з 09.11.1998 по 28.04.1999 (відсутність доказів проведення атестації робочих місць за вказаний період), суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

В силу приписів пункту "а" частини 1 статті 13 коментованого Закону пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов`язкових умов у сукупності:

- зайняття повний робочий день на відповідних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України;

- атестація робочих місць;

- досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців.

Як слідує із письмових пояснень відповідача, наданих останнім на виконання вимог ухвали суду від 31.05.2019, загальний страховий стаж позивача становить 28 років 5 місяців 17 днів, при цьому пільговий стаж роботи позивача по Списку №1 становить 9 років 9 місяців 11 днів (а.с.81-83).

До пільгового стажу роботи позивача по списку №1 органом пенсійного фонду зараховано:

- з 04.12.1997 по 08.11.1998, 29.04.1999 по 31.01.2001 - період роботи позивача на посаді майстра, зайнятого на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цехів хлорвінілу, поліхлорвінілової смоли сечовино-формальдегідних смол ремонтно-механічного цеху виробництва хлорвінілу - головного заводу ВАТ "Оріана";

- з 01.02.2001 по 03.03.2008 - період роботи позивача в ремонтно-механічному цеху виробництва хлорвінілу на посаді майстра, зайнятого на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цехів хлорвінілу, поліхлорвінілової смоли у ЗАТ "Лукор" (з перейменуванням цеху і роботи згідно трудової книжки).

Як встановлено судом до пільгового стажу роботи по списку №1, первинним відповідачем не враховано період з 09.11.1998 по 28.04.1999 (5 місяців 20 днів) - період роботи позивача на посаді майстра, зайнятого на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цехів хлорвінілу, поліхлорвінілової смоли сечовино-формальдегідних смол ремонтно-механічного цеху виробництва хлорвінілу - головного заводу ВАТ "Оріана" (а.с.82).

Суд зазначає, що єдиною підставою, яка слугувала для відмови органом пенсійного фонду у призначенні позивачу пільгової пенсії та неврахування вище вказаного періоду роботи до пільгового стажу, являється відсутність проведення атестації робочого місця на вищевказаному підприємстві в період з 09.11.1998 по 28.04.1999.

До такого висновку дійшов орган пенсійного фонду, взявши до уваги довідку №29 від 13.02.2019, видану ВАТ "Оріана", із змісту якої слідує, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на вказаному підприємстві з 04.12.1997 по 08.11.1998 і з 29.04.1999 по 31.01.2001 на посаді майстра, зайнятого на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цехів хлорвінілу, поліхлорвінілової смоли сечовино-формальдегідних смол ремонтно-механічного цеху виробництва хлорвінілу, яка передбачена списком №1 розділ VIII підрозділ А.1, код КП1080А010.

Тобто пільговий період роботи позивача з 09.11.1998 по 28.04.1999 (5 місяців 20 днів) виключений (непідтверджений) Відкритим акціонерним товариством "Оріана", в якому працював ОСОБА_1 .

З матеріалів справи слідує, що позивач 05.06.2019 (під час розгляду даної справи) звернувся до ВАТ "Оріана" із запитом щодо надання інформації з приводу не включення до пільгового стажу періоду роботи з 09.11.1998 по 28.04.1999, пояснень та доказів стосовно наявності чи відсутності докорінних змін умов і характеру праці на даному виробництві в оспорюваний період тощо (а.с.69).

За змістом письмової відповіді ВАТ "Оріана" за №613 від 11.06.2019 (а.с.70) атестація робочих місць по виробництву хлорвінілу вперше проведене і затверджена наказом №724 від 09.11.1993, яка діяла впродовж 5 років до 08.11.1998, а наступна атестація проведена і затверджена наказом №72 від 29.04.1999. Відповідно. період роботи з 09.11.1998 по 28.04.1999 на посаді майстра, зайнятого на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цехів хлорвінілу, поліхлорвінілової смоли сечовино-формальдегідних смол ремонтно-механічного цеху виробництва хлорвінілу, не рахується як пільговий, так як даний період не підтверджений атестацією робочих місць. Водночас зазначено, що в оспорюваний період докорінних змін умов праці і характеру робіт не було. Також на роботи з легшими умовами праці у вказаний період ОСОБА_1 не переводився.

Так, з даного приводу слід відмітити, що 21.08.1992 вступив в дію Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442 (надалі по тексту також - Порядок №442).

Даним Порядком встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, які можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (надалі по тексту також - Мінпраці України) від 01.09.1992 року за № 41 (надалі по тексту також - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за №383 (надалі по тексту також - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Слід відмітити, що на оскаржуваний період роботи ОСОБА_1 з 09.11.1998 по 28.04.1999, чинними були Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" від 11.03.1994 за №162 (надалі по тексту також - Постанова №162).

Згідно підрозділу А.1 розділу VIII Постанови №162 посада "майстра, зайнятого на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цехів хлорвінілу, поліхлорвінілової смоли сечовино-формальдегідних смол ремонтно-механічного цеху виробництва хлорвінілу" віднесена до Списку №1 виробництв, робіт професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, у пункті 4.2 зазначеного Порядку №383 йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

У відповідності до пунктів 4.3, 4.4, 4.5 Порядку №383, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Таким чином, з 21.08.1992 підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії і виробництва у відповідних Списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено вищевказаним Порядком №442, за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, в матеріалах справи містяться накази від 09.11.1993 за №724 і від 29.04.1999 за №72 (а.с.31, зворотній бік а.с.31), якими затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад працівникам, яким підтверджене право на пільгове забезпечення, в тому числі і посада позивача, яку займав останній в даний період.

Беручи до уваги саме вказані докази, орган пенсійного фонду врахував до пільгового стажу період роботи позивача з 04.12.1997 по 08.11.1998 і з 29.04.1999 по 31.01.2001, при цьому не врахував період роботи з 09.11.1998 по 28.04.1999, так як такий не підтверджений атестацією робочих місць.

Інших доказів щодо проведення атестації робочих місць у ВАТ "Оріана" в період з 09.11.1993 по 29.04.1999, ні позивачем, ані відповідачем не надано.

Таким чином, наведене свідчить про несвоєчасне проведення керівником (адміністрацією) ВАТ "Оріана" чергової атестації робочих місць підприємства, де працював позивач.

З даного приводу, суд вважає за необхідне відмітити, що згідно вимог абзаців 2, 3 пункту 4 Порядку №442 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Державної експертизи умов праці з участю установ санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.

Судом уже відзначалось, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку №442 для проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

На переконання суду, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 вказаного Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року №21-307а14.

Як свідчить зміст відповіді за №613 від 11.06.2019, наданої ВАТ "Оріана" на запит позивача, ОСОБА_1 на роботи з легшими умовами праці в період з 09.11.1998 по 28.04.1999 не переводився, за спірний період докорінних змін умов праці і характеру робіт не мало місце (а.с.70).

Разом з тим в матеріалах справи містяться довідки від 13.02.2019 за №№47, 48, видані АТ "Оріана", зміст яких свідчить про отримання ОСОБА_1 заробітної плати в період з травня 1992 року по грудень 1999 року (а.с.32, зворотній бік а.с.32).

Суд не приймає до уваги посилання первинного відповідача на лист Міністерства праці та соціальної політики України від 26.12.2000 за №01-3/3131-02-6, в тому числі посилання на довідку №176 від 13.02.2019 (зворотній бік а.с.30), видану АТ "Оріана", яка ніби то підтверджує надання позивачу відпусток за власний рахунок без збереження заробітної плати, що, серед іншого, є підставою для неврахування спірного періоду праці ОСОБА_1 до пільгового стажу.

Так, відповідно до вказаного листа Міністерства праці та соціальної політики України роз`яснено, що у порядку, визначеному колективним договором, власник або уповноважений ним орган у разі простою підприємства, установи, організації з незалежних від працівників причин може надавати відпустку без збереження заробітної плати або з частковим її збереженням. До загального стажу роботи враховується весь період перебування у таких відпустках. До стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, зараховується лише місячний термін цієї відпустки в календарному році.

Тобто, суд звертає увагу на те, що тільки у випадку простою підприємства, установи, організації та в порядку, визначеному колективним договором, власник або уповноважений ним орган з незалежних від працівників причин може надавати відпустку без збереження заробітної плати або з частковим її збереженням.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, відсутні відомості, які б свідчили про простій на підприємстві, а наявні довідки від 13.02.2019 за №№47,48 свідчать про щомісячне нарахування позивачу заробітної плати в оскаржуваний період.

Відтак відповідачем не доведено обставину перебування ОСОБА_1 у відпустці без збереження заробітної плати в період з 09.11.1998 по 28.04.1999, який не враховано до пільгового стажу позивача.

Вищевказані докази в сукупності спростовують дані, які містяться в довідці №176 від 13.02.2019, виданій АТ "Оріана", на підставі якої відповідач вказує на тривалість перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати.

Більше того, коментована довідка свідчить, що в 1997 році загальна кількість тривалості такої відпустки становить 45 днів, а у 1999 році 18 днів. При цьому, за листопад - грудень 1997 року відповідна кількість дорівнювала 8 днів, а за січень - квітень 1998 року 2 дні відповідно. Незважаючи на такі обставини орган пенсійного фонду не врахував увесь період з 09.11.1998 по 28.04.1999, тобто 5 місяців 20 днів.

Виходячи із логіки доводів відповідача перевищення за спірний період мало місце лише на 15 днів в 1997 році, а не всіх 5 місяців і 20 днів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності встановлені обставини та беручи до уваги норми матеріального права, суд дійшов висновку про неправомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в особі Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах як по Списку №1, оскільки документи, подані останнім для призначення пенсії, в повній мірі підтверджують наявність у позивача необхідного пільгового стажу для призначення такої пенсії. Період роботи позивача з 09.11.1998 по 28.04.1999 (5 місяців 20 днів) на посаді майстра, зайнятого на ремонті, профілактиці і обслуговуванні технологічного устаткування з обслуговування цехів хлорвінілу, поліхлорвінілової смоли сечовино-формальдегідних смол ремонтно-механічного цеху виробництва хлорвінілу - головного заводу ВАТ "Оріана", підлягає включенню до пільгового стажу по списку №1.

Суд зазначає, що позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 768,40 гривень, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи квитанція №N09RW5994M від 10.05.2019 (а.с.4).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням вказаного підлягають стягненню з відповідача за його рахунок на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень.

Частиною 1 та 3 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач в адміністративному позові вказує про понесення ним витрат на правову допомогу, попередній розмір яких складає 7 000,00 гривень, та просить їх стягнути із відповідача.

В подальшому, під час розгляду справи, 24.06.2019 позивач подав заяву про збільшення судових витрат, на підтвердження чого долучив відповідні докази та просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в загальному розмірі 9 000,00 гривень (а.с.141, 142, 143, 144, 145).

Вирішуючи клопотання позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить із наступного.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Окрім зазначеного, частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 гривень, ОСОБА_1 долучив договір про надання правової допомоги за №02/05 від 02.05.2019, укладений між адвокатом Лютак Людмилою Леонідівною, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №54 від 10.05.1994 (а.с.50), та ОСОБА_1 , а також долучено додаткові угоди №1 і №2 до вказаного договору від 22.05.2019 і 21.06.2019 відповідно (а.с.46-47, 48, 143).

Водночас подано докази фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 гривень, а саме: квитанцію від 22.05.2019 за №255669, квитанцію від 21.06.2019 за №255676 та акт приймання передачі наданих послуг від 21.06.2019 за №21/06 до договору про надання правової допомоги за №02/05 від 02.05.2019 і додаткових угод до вказаного договору №1 від 22.05.2019, №2 від 21.06.2019 (а.с.49, 142, 145).

Досліджуючи надані документи, суд зазначає, що згідно пункту 1 акту приймання передачі наданих послуг від 21.06.2019 за №21/06, адвокат Лютак Людмила Леонідівна надала юридичні послуги ОСОБА_1 по справі №300/1138/19 відповідно до договору №02/05 від 02.05.2019 та додаткових угод до вказаного договору №1 від 22.05.2019, №2 від 21.06.2019 (а.с.145).

Відповідно до пункту 3 вказаного акту приймання передачі наданих послуг, розмір винагороди адвоката становить 9 000,00 гривень, та в пункті 4 акту міститься перелік правових послуг, наданих адвокатом позивачу (а.с.145).

Факт оплати ОСОБА_1 послуг за надання правничої допомоги адвокатом Лютак Людмилою Леонідівною в розмірі 9 000,00 гривень, підтверджується наявними в матеріалах справи оригіналами квитанцій від 22.05.2019 за №255669 та від 21.06.2019 за №255676 (а.с.49, 142).

Суд зазначає, що заява про збільшення розміру судових витрат від 24.06.2019, подана позивачем у строк, визначений частиною 7 статті 139 КАС України, та доведена до відома відповідача, шляхом надсилання її на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що підтверджується накладною №906 від 24.06.2019 (а.с.146).

Будь-яких клопотань, в розумінні частин 5, 6 статі 134 КАС України, щодо не співмірності судових витрат на правничу допомогу, відповідачем на адресу суду не подавалось.

Відтак, суд вважає, що в розгляді даної справи позивачем подані належні документи, які засвідчують реальну приналежність договору про надання правової допомоги за №02/05 від 02.05.2019, додаткових угод до вказаного договору №1 від 22.05.2019 і №2 від 21.06.2019 та акту приймання-передачі наданих послуг від 21.06.2019 за №21/06 до предмету оскарження у адміністративній справі №300/1138/19, що дає підстави для вирішення судом питання про відшкодування витрат на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що наданими ОСОБА_1 до суду документами, витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі підтверджено, суд дійшов висновку про наявність очевидних фактичних і правових підстав для задоволення клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Необхідно стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті правничої допомоги, наданої адвокатом Лютак Людмилою Леонідівною в розмірі 9 000,00 гривень, сплачених згідно квитанцій від 22.05.2019 за №255669 та від 21.06.2019 за №255676.

Учасниками справи не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в особі Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1 з 24.03.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області врахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1, період роботи з 09.11.1998 по 28.04.1999.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 24.03.2019 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) сплачені судові витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 9 000,00 гривень (дев`ять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.