Справа № 160/4332/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року Справа № 160/4332/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про скасування постанов,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» (далі позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі відповідач), в якому просить суд скасувати постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №105 від 17.04.2019 р., №106 від 17.04.2019 р., №107 від 17.04.2019 р., №108 від 17.04.2019 р. про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» штрафних санкцій у загальному розмірі 17 000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що за результатами проведеної відповідачем перевірки характеристик продукції позивача, виявлено порушення норм технічних регламентів, що призвело до накладення штрафних санкцій на позивача. Позивач не погоджується з висновками перевірки та накладеними штрафами, оскільки вважає, що його продукція відповідала встановленим нормативам для продукції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019р. у даній справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено відповідачу строк для подання письмового відзиву на позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову - протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
На виконання вимог ухвали суду 20.05.2019 р. на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити та зазначив,що за наслідками перевірки характеристик продукції у ТОВ «АЛЛО» виявлено порушення вимог п.1 ч.3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме: на електрообладнанні, табличці з технічними даними відсутній знак відповідності технічним регламентам, всупереч вимогам «Технічного регламенту електромагнітної сумісності обладнання» та «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання», затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р.
25.06.2019р. позивач надав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначив, що кожна одиниця товару (щодо якого було складено оскаржувані постанови) містить знак відповідності, який нанесено на табличку з технічними даними або на пакуванні, окрім цього, товар містить декларації відповідності, які відповідач під час перевірки взагалі до уваги не взяв.
05.07.2019р. та 08.07.2019р. від відповідача до суду надішли заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити та зазначив, що навіть формальна невідповідність є порушенням, за яке передбачена відповідальність відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції».
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст. 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що на підставі наказу №1188 від 26 березня 2019 року та направлення № 1036 від 26 березня 2019 року у період з 04.04.2019 р. по 05.04.2019 р. було проведено планову перевірку характеристик продукції у ТОВ «АЛЛО». Предметом перевірки була наступна продукція:
1)портативна акустика JBL Вооmboxblkeu, black. Виробник: «Харман Інтернейшнл Індастріс, Інк», США. Імпортер: ТОВ «Карма Діджітал ЛТД», м. Київ, пр. Лобановського Валерія, 14, офіс;
За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки характеристик продукції №948 від 05.04.2019 року, яким встановлено наступні порушення: на продукції (позиції 1-4) відсутній знак відповідності технічним регламентам, а саме, на електрообладнанні, табличці з технічними даними відсутній знак відповідності технічним регламентам, що є порушенням п.п. 32, 44, 45, 46 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1077 від 16.12.2015 р. та п.п. 28, 41, 42, 43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1067 від 16.12.2015 р.
Відповідно до зауважень в акті перевірки, позивач не погодився з порушеннями зазначеними в акті перевірки та зазначив, що знак відповідності технічним регламентам нанесено на табличку з технічними даними (на пакуванні товару).
На підставі акту перевірки відповідачем були прийняті рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05.04.2019 р. №№146, 147, 148, 149 та 10.04.2019 р. складено протокол №39 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції».
Позивач вважає вищевказані постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», державний контроль продукції - діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам (далі - контроль продукції).
Зідно з п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).
Відпогвідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Згідно з ч.3 ст. 29 Закону України «Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність. Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.
Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про державний нагляд ринкових нагляд і контроль нехарчових продукції» суб`єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.3 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до положень ст.28 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» у випадках, визначених у технічних регламентах, якими передбачене застосування процедур оцінки відповідності, виробник або уповноважений представник (від імені та під відповідальність виробника) повинен складати декларацію про відповідність. У декларації про відповідність заявляється про те, що виконання вимог, які застосовуються до продукції та визначені у відповідних технічних регламентах, було доведено. Декларація про відповідність складається згідно з вимогами до її змісту, примірною структурою чи формою, що встановлюються відповідними технічними регламентами. У випадках та відповідно до вимог, визначених у певних технічних регламентах, продукція при наданні на ринку або введенні в експлуатацію (експлуатації) повинна супроводжуватися декларацією про відповідність, її копією чи спрощеною декларацією про відповідність. Декларація про відповідність повинна бути складена державною мовою, а в разі якщо вона була складена іншою мовою - перекладена на державну мову. Якщо технічним регламентом вимагається супроводження продукції при наданні на ринку або введенні в експлуатацію (експлуатації) декларацією про відповідність, її копією чи спрощеною декларацією про відповідність, така декларація повинна бути складена або перекладена згідно з вимогами закону про порядок застосування мов. Окремими технічними регламентами можуть бути встановлені вимоги щодо додаткового застосування в декларації про відповідність або її копії інших мов. Виробник шляхом складання декларації про відповідність бере на себе відповідальність за відповідність продукції вимогам, визначеним у відповідних технічних регламентах. Технічними регламентами, якими передбачене застосування процедур оцінки відповідності, можуть передбачатися інші, крім складення декларації про відповідність, випадки декларування відповідності вимогам технічних регламентів.
Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.29 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» у випадках, визначених у технічних регламентах, які передбачають застосування процедур оцінки відповідності, на продукцію та/або на інші об`єкти, що визначені такими технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам. Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті.
Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише виробником або його уповноваженим представником.
Згідно з п.16 та п.17 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1067 (далі - постанови КМУ №1067), виробник може на підставі письмового доручення визначити уповноваженого представника. Обов`язки, встановлені у пункті 7 цього Технічного регламенту, та обов`язок щодо складення технічної документації, встановлений у пункті 8 цього Технічного регламенту, не включаються до предмета доручення, одержаного уповноваженим представником. Уповноважений представник виконує завдання, визначені в дорученні, одержаному від виробника. Доручення повинно давати змогу уповноваженому представнику виконувати як мінімум такі обов`язки: зберігати декларацію про відповідність і технічну документацію для надання їх на запити органів державного ринкового нагляду протягом 10 років після введення електрообладнання в обіг; на обґрунтований запит органу державного ринкового нагляду надавати такому органу інформацію та документацію, необхідну для демонстрування відповідності електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту; на вимогу органу державного ринкового нагляду співпрацювати з ним стосовно будь-яких заходів, які вживаються для усунення ризиків, що становить електрообладнання, на яке поширюється дія доручення, одержаного уповноваженим представником.
Судом встановлено, що позивач не є виробником товару, стосовно якого, відповідачем виявлено порушення. Крім того, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували, що позивач є виробником продукції яка підлягала перевірці чи уповноваженим представником виробника такої продукції.
Так, згідно з п.42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1067, знак відповідності технічним регламентам наноситься на електрообладнання або на його табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер електрообладнання, знак відповідності технічним регламентам наноситься на пакування та на супровідні документи.
Відповідно до Правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 року №1184, знак відповідності технічним регламентам (далі - знак відповідності) наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом. Знак відповідності наноситься перед уведенням продукції в обіг. Знак відповідності може супроводжуватися піктограмою або будь-яким іншим знаком, що вказує на особливий ризик або використання. Знак відповідності супроводжується ідентифікаційним номером призначеного органу з оцінки відповідності, якщо такий орган був залучений на етапі контролю виробництва. Ідентифікаційний номер призначеного органу з оцінки відповідності наноситься самим органом або за його вказівкою виробником чи уповноваженим представником.
Таким чином, законодавством встановлено, що знак відповідності товару може бути нанесений,у тому числі і на пакування товару.
Судом встановлено, що на продукцію, а саме: портативну акустику JBL Вооmboxblkeu, зарядний пристрій Nillkin АС Аdapter 2А, електрочайник МІ Electric Kettle, та електрочайник МІ Smart Kettle було нанесено знак відповідності на інформаційну табличку та пакування товару, що передбачено п. 42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання та вказано ідентифікаційний номер органу, який підтвердив відповідність даної продукції.
Відповідно до п.19 та п. 20 постанови КМУ №1067 перед введенням електрообладнання в обіг імпортери пересвідчуються в тому, що виробник провів відповідну процедуру оцінки відповідності та склав технічну документацію, на це електрообладнання нанесено знак відповідності технічним регламентам, воно супроводжується необхідними документами, а також що виробник виконав вимоги, визначені у пунктах 11 і 12 цього Технічного регламенту. Якщо імпортер вважає або має підстави вважати, що електрообладнання не відповідає цілям, пов`язаним з безпечністю, він не вводить таке електрообладнання в обіг до приведення його у відповідність з цими цілями. Якщо зазначене електрообладнання становить ризик, імпортер повідомляє про це виробнику та відповідному органу державного ринкового нагляду. Імпортери зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу на електрообладнанні, а якщо це неможливо, - на його пакуванні чи в документі, що супроводжує таке електрообладнання. Контактні дані наводяться згідно з вимогами закону щодо порядку застосування мов.
Позивач зазначив, що перед реалізацією спірних товарів на ринку ним було здійснено їх перевірку на предмет наявності знаку відповідності, за результатом якої не було виявлено підстав вважати, що товар не відповідає суттєвим вимогам чинних технічних регламентів, оскільки кожна одиниця товару, щодо якого було складено оскаржувані постанови,
містила знак відповідності, який нанесено на табличку з технічними даними або на
Також, з наданих суду позивачем декларацій про відповідність Технічному регламенту з електромагнітної сумісності обладнання та Технічному регламенту радіообладнання і телеконікаційного кінцевого (термінального) обладнання, вбачається, що продукція яка підлягала перевірці має всі ознаки відповідності державним стандартам та вимогам.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, джерелами права, які застосовуються судом, є Конституція України, закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваних постанов про накладення штрафних санкцій стосовно позивача.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1921,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 245526 від 10.05.2019р.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1921,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Скасувати постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №105 від 17.04.2019 р., №106 від 17.04.2019 р., №107 від 17.04.2019 р., №108 від 17.04.2019 р. про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» штрафних санкцій у загальному розмірі 17 000,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» судові витрати у сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) М.В. Дєєв

Рішення не набрало законної сили 12.07.2019р.

Помічник судді І.В. Калита

Згідно з оригіналом

Помічник судді І.В. Калита