Справа № 333/2989/19
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/2989/19
Провадження № 2-а/333/110/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

за участю секретаря Здановської К.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до лейтенанта поліції другого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Ісхакової Альони Валеріївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2019 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до лейтенанта поліції другого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Ісхакової А.В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

17 травня 2019 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ -1102», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 50 км./год по вул. Прибережна магістраль у м. Запоріжжі.

Раптово побачивши автомобіль «Mitsubishi Outlander» з увімкненим проблисковим маячком та написом «Патрульна поліція», позаду якого була людина в уніформі, яка зробила рух жезлом, ОСОБА_1 зупинився.

Після зупинки особами в уніформі було повідомлено, що причиною зупинки транспортного засобу «ЗАЗ -1102» було порушення ним правил швидкості руху, за наслідками чого було винесено постанову серії ЕАВ № 1156310 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Зі вказаною постановою позивач не згоден, вважає, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, окрім цього, після зупинки транспортного засобу особами в уніформі не була повідомлена причина зупинки, а оскаржувана постанова винесена з численими порушеннями, оскільки фактично позивач рухався по вул. Прибережна магістраль, в той час коли у постанові про адміністративне правопорушення вказано вул. Перемоги, АДРЕСА_1 . 76а.

Окрім цього, засіб вимірювання швидкості, який вказаний у постанові, був виключений із Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1156310 від 17 травня 2019 року, винесену інспектором УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Ісхаковою А.В. другого батальйону другої роти за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Ухвалою суду від 10 червня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі.

21 червня 2019 року до суду надійшов відзив, в якому вказано, що під час несення служби в м. Запоріжжі за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу «ЗАЗ 1102» з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 78 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 № UA-MI/1- 2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТruСaМ», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на території України та введені в експлуатацію. Просить у задоволенні позовної заяви відмовити.

10 липня 2019 року позивачем надано відповідь на відзив, у якій вказано, що у наданому в обґрунтування відзиві на позовну заяву фотознімку номерного знаку вказано вул. Прибережна, в той час коли у постанові про адміністративне правопорушення місцем зупинки вказано вул. Перемоги АДРЕСА_2 буд АДРЕСА_3 76 АДРЕСА_4 , тобто фактично місце вчинення адміністративного правопорушення вказано не вірно.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позовну заяву задовольнити.

Відповідач - лейтенант поліції другого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Ісхакова А.В. у судовому засіданні проти позову заперечує у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, оглянувши у судовому засіданні відеозапис, суд дійшов наступного висновку.

17 травня 2019 року інспектором другої роти другого батальйону УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Ісхаковою А.В. винесено постанову серії ЕАВ № 1156310, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 17 травня 2019 року о 16 годині 37 хвилин у м. Запоріжжі по вул. Перемоги, буд. 76а ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження руху у населеному пункті більше ніж на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 78 км/год. Вимір проводився приладом трукам ТСООО424, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена 17 травня 2019 року, а позовна заява про скасування вказаної постанови надійшла до суду 27 травня 2019 року, то визначений ч. 2 ст. 286 КАС України десятиденний строк на звернення до суду позивачем не порушено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст. 222 КУпАП віднесено розгляд справи, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122, ст.ст. 124-1 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Положеннями п. 12.4 Правил дорожнього руху передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з відеозапису, оглянутого у судовому засіданні, транспортний засіб з державним реєстраційним знаком С4752ЗП рухався зі швидкістю 78 км/год.

З фотознімку, зробленого технічним засобом TruCAM (серія ТСООО424) вбачається, що транспортний засіб з державним реєстраційним знаком С4752ЗП рухався по вул. Прибережна зі швидкістю 78 км/год.

Щодо тверджень позивача про вилучення з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM, який було використано при фіксації швидкості руху, то слід вказати наступне.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 липня 2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх перевірки.

При цьому, суд вказує на те, що виключення з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року №1362 типу засобу вимірювальної техніки вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 не встановлює неможливість його використовувати.

Так, оскільки, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства України.

Щодо вимог позивача про невірне зазначення у постанові про адміністративне правопорушення місця вчинення, як «вул. Перемоги, 76а», в той час коли позивач рухався по вул. Прибережна магістраль, то суд вважає за необхідне вказати наступне.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Оскільки вул АДРЕСА_5 магістраль та вул. Перемоги у м. Запоріжжя є територіями у населених пунктах, в яких дозволена максимальна швидкість руху складає 50 км./год, то зазначення у постанові про адміністративне правопорушення іншої вулиці у місті не може бути самостійною підставою для визнання у діях позивача відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до лейтенанта поліції другого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Ісхакової Альони Валеріївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва