Справа № 360/1069/19
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року справа №360/1069/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі №360/1069/19 (головуючий І інстанції Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання неправомірними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу;

- скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії позивачу від 27.06.2018 року;

- зобовязати відповідача призначити пенсію позивачу з 23.12.2017 з урахуванням рішення суду по справі №408/601/18-ц від 19.12.2018, яке набуло чинності 17.01.2019 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 30.12.2017 року звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2. Однак, відповідач, не приймаючи рішення, надав лист-роз`яснення, яким фактично відмовив у призначенні пенсії.

Рішенням суду, яке набуло чинності 17.01.2019, встановлено факт роботи позивача з 27.01.1992 по 14.06.2002 у Луганському міському комунальному підприємстві Міськводоканал електрогазозварником 5-го розряду, повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

З врахуванням судового рішення 30.03.2018 року позивач знову звернувся з заявою про призначення пенсії, рішенням від 27.06.2018 року, про яке позивач дізнався тільки 01.03.2019 року, протиправно відмовлено в призначені пенсії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області б/н від 27.06.2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком згідно п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1

Зобов`язано УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.03.2018 року про призначення пенсії за віком на підставі п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням позивач звернувся з апеляційною скарго, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Первинне звернення позивача з заявою про призначення пенсії відбулося 30.12.2017 року, позивач має право на призначення пенсії з 23.12.2017 року. Проте суд першої інстанції помилково визначив дату звернення позивача до пенсійного органу 30.03.2018 року.

Відповідачем судове рішення не оскаржується.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 30.03.2018 року звернуся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надавши пакет документів, що підтверджують право на пенсію (а.с.7-10, 39,40,46,47, 52-89).

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Станично - Луганському районі Луганської області б/н від 27.06.2018 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, яке надіслано позивачу 03.07.2018 простою кореспонденцією (а.с.21,37,38,51).

Підставою відмови в призначенні пенсії визначена відсутність необхідного пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2. Зазначено, що ОСОБА_1 має 34 роки 11 днів загального стажу роботи та лише 4 роки 2 місяці 1 день пільгового стажу за списком №2.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 17.12.2018 року, яке набрало законної сили 17.01.2019 року, позивачу встановлено факт роботи з 27.01.1992 по 14.06.2002 у Луганському міському комунальному підприємстві «Міськводоканал» електрогазозварником 5-го розряду, повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці (а.с.6)

Кріт того, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 11.01.2018 року, в якій зазначено, що позивач 09.01.2018 року звернувся до УПФУ з питанням призначення пенсії та надав документи, що підтверджують його стаж. Просив роз`яснити, чому неприйняті надані ним документи (а.с.91).

Листом від 17.01.2018 року відповідачем на звернення позивача від 30.12.2017 року надано відповідь, якою роз`яснено про необхідність надання документів, що підтверджують пільговий стаж (а.с.92,93).

Оцінка суду.

Позивач в апеляційній скарзі не згодний з датою, яку визначив суд першої інстанції як первинне звернення позивача з заявою про призначення пенсії 30.03.2018 року. Вважає, що первинне звернення відбулося 30.12.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, суд перевіряє та надає оцінку судовому рішенню тільки в межах доводів апеляційної скарги, тобто правильності визначення судом першої інстанції дати заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії, з якою він звернувся до пенсійного органу.

Відповідно до ч.2. ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Питання призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 з подальшими змінами і доповненнями (далі Закон № 1058), згідно частини 1 статті 44 якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року № 1566/11846 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок).

Пунктом 4.1 Порядку визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

У відповідності до пункту 4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності); 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

За приписами п.4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, аналіз вищезазначених правових норм свідчить, що у разі звернення особи до пенсійного орану із відповідною заявою про призначення (перерахунок) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення щодо призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як встановлено судами та підтверджено матеріалами справи, позивач звернувся до відповідача з заявою від 30.03.2018 року про призначення пенсії за віком.

Саме за цією заявою пенсійним органом прийнято рішення від 27.06.2018 року про відмову ОСОБА_1 , в призначенні пенсії, яке визнано протиправним та скасовано судом першої інстанції.

Також матеріали справи містять звернення ОСОБА_1 від 11.01.2018 року, в якому він зазначає, що 09.01.2018 року звернувся в управління з питанням призначення пенсії та надав документи, що підтверджують пільговий стаж, просив роз`яснити причину неприйняття документів.

У відповіді управління від 17.01.2018 року на звернення позивача від 30.12.2017 року надано роз`яснення щодо підтвердження пільгового стажу.

Надана позивачем заява про призначення пенсії від 06.01.2018 року не є предметом спору. Крім того, зазначена заява не містить реєстрації в пенсійному органі, тому відсутні докази, що саме з цією заявою позивач також звертався до позивача.

Таким чином, доказів звернення до відповідача із заявою від 30.12.2017 року у відповідності до вимог п.4.1 Порядку, позивачем не надано.

Крім цього суд звертає увагу, що право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах порушено саме рішенням відповідача б/н від 27.06.2018 року, яке позбавляє можливості ОСОБА_1 отримувати зазначений вид пенсії. Це рішення прийнято на підставі розгляду заяви позивача від 30.03.2018 року, тому суд першої інстанції, скасувавши рішення від 27.06.2018 року правильно визначив пенсійному органу обов`язок повторно розглянути саме заяву від 30.03.2018 року.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено п. 3, п. 8, ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, а також типові справи.

Згідно з п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі №360/1069/19 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі №360/1069/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 30 липня 2019 року, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 30 липня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

Л.В. Ястребова