Справа № 398/1846/19
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1846/19
Провадження №: 2-а/398/78/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" липня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Нероди Л.М.,

за участю секретаря Селянкіної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Олександрійського відділу поліції Сухолуцького Віталія Анатолійовича про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до поліцейського СРПП Олександрійського відділу поліції Сухолуцького В.А. про визнання незаконними дій інспектора та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 017154 від 17.05.2019 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що постанова від 17.05.2019 року складена з порушенням норм законодавства. Так, 17.05.2019 року о 14 год. 50 хв. позивач керував автомобілем «ВАЗ-21093», державний номер НОМЕР_1 , по пр. Соборному м. Олександрії. Під час руху в його автомобілі знаходився пасажир ОСОБА_2 . В зв`язку з необхідністю придбання ліків для пасажира, позивач здійснив зупинку навпроти аптеки по пр. Соборному, 94. Зважаючи на наявність пішохідного переходу та безлічі припаркованих уздовж узбіччя автомобілів, враховуючи вимоги п. 15.9 ПДР, позивач переїхав пішохідний перехід та, відрахувавши 10 метрів, зупинився навпроти Аптеки № 29. Більшу відстань він не міг допустити, оскільки попереду вже був припаркований автомобіль. З урахуванням вказаних обставин, позивач на всяк впадок увімкнув аварійний світловий сигнал та став чекати на свого пасажира, який пішов в аптеку за ліками. Приблизно через три хвилини до позивача під`їхав патрульний автомобіль, з якого вийшов відповідач який вказав, що позивач порушив п. 15.9 ПДР України, а саме зупинився ближче 10 метрів від пішохідного переходу. З пред`явленим обвинуваченням позивач не погодився, вказав, що цілеспрямовано зупинився не до пішохідного переходу, що зумовило б погану оглядовість пішоходів, що рухаються по переходу, а за пішохідним переходом, до того ж відрахував умовно 10 метрів. На що інспектор заперечив на доводи позивача та вважав, що відстань складає трохи менше, ніж 10 метрів. Через декілька хвилин з аптеки вийшов пасажир ОСОБА_2 , який став свідком даної ситуації та розмови з поліцейським. Зі свого боку ОСОБА_2 пояснив інспектору, що йому стало зле і позивач на його прохання здійснив вимушену зупинку за автомобілем, що стояв попереду. При цьому відстань до пішохідного переходу досить велика і цілком ймовірно складає 10-11 метрів. Однак відповідач не взяв до уваги пояснень позивача та ОСОБА_2 і виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На думку позивача, відповідачем в порушення вимог ст. 258 КУпАП не складено протокол про адміністративне правопорушення, не зазначено доказів вчинення правопорушення та пункт Правил дорожнього руху, який порушив позивач у постанові про накладення стягнення, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним, причину неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.05.2019 року поліцейським СРПП Олександрійського ВП Сухолуцьким В.А. було винесено постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 017154 відносно ОСОБА_1 , якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф в розмірі 255 грн. за те, що 17.05.2019 року о 14 год. 50 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ-21093», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Олександрії по пр. Соборному, 94, здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, у зв`язку з чим його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 15.9 (г) ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України:

- вимушена зупинка це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху;

- зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Пунктом 15.1 ПДР України передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно 15.2 ПДР України за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 90 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення від 17.05.2019 року вбачається, що доказів, які б підтверджували, що водій здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу відповідачем суду не надано. Показання свідків або понятих відсутні. В постанові про адміністративне правопорушення від 17.05.2019 року не зазначено, на якій відстані знаходився автомобіль, вимірювання не проводилось. Твердження про те, що автомобіль позивача знаходився ближче 10 метрів від пішохідного переходу, суд вважає суб`єктивною думкою інспектора, яка матеріалами справи не підтверджується.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Отже, крім постанови по справі про адміністративне правопорушення, інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем в судове засідання надано не було, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з цим, визнання дій суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності протиправними виходить за межі повноважень суду в розрізі вимог ст. 286 КАС України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог адміністративного позову частково лише в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 17.05.2019 року про накладення штрафу на позивача за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Олександрійського відділу поліції Сухолуцького Віталія Анатолійовича про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 17 травня 2019 року серії ДПО18 № 017154 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 255 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.07.2019 року.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА