Справа № 211/2405/19
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/2405/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 липня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

секретар судового засідання - Фартушна Є.К.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Колеснікова В`ячеслава Вікторовича, про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, закриття справи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд: визнати незаконними дії інспектора роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Колеснікова В.В. щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення; скасувати постанову ЕАБ №116194 від 01.05.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 01.05.2019 року о 21-30 год. він був зупинений поліцейськими, які слідували за ним на патрульному автомобілі, які одразу почали звинувачувати його у різних правопорушеннях: забруднений номерний знак, порушення смуг руху, перебування у стані наркотичного сп`яніння та не увімкнення аварійної сигналізації. При цьому поліцейський не зробив йому зауваження про необхідність увімкнення аварійної сигналізації. Не дивлячись на його заперечення щодо скоєння правопорушень поліцейський склав постанову. На його прохання надати адвоката, поліцейським було повідомлено, що вже складено постанову і у випадку не згоди із нею він має право звернутись до суду. При цьому надати час для ознайомлення та письмових заперечень відмовився. Вважає постанову такою, що не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, оскільки поліцейським були грубо порушені його права. Копію постанови поліцейський просто кинув в автомобіль та поїхав, яку склав за результатами необ`єктивного та однобічного розгляду справи виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП із накладенням штрафу.

Ухвалою суду від 03.06.2019 року позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав відзив на позов, в якому просив справу розглянути за його відсутності. Вважаючи свої дії правомірними, а винесену постанову обґрунтованою та законною, просив у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити та зазначив, що 01.05.2019 приблизно о 21:08 год. року під час здійснення патрулювання ним було виявлено по вул. Футбольній,72 автомобіль Деу Ланос, н/з НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, чим порушив вимоги п.2.9 (в) ПДР, у зв`язку з чим був зупинений працівниками поліції. Після зупинки відповідно до вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» інспектор відрекомендувався водієві, повідомив причину зупинки та попросив пред`явити водійське посвідчення та документи на автомобіль. Виконавши вимоги ст.278 КУпАП та роз`яснивши водієві вимоги ст.63 Конституції України, його процесуальні права згідно з ст.268 КУпАП, він перейшов до розгляду справи по суті. Під час розгляду справи було виявлено ще одне правопорушення, а саме в порушення п.9.9 «б» ПДР України, оскільки позивач аварійну сигналізацію не увімкнув. Під час розгляду справи позивач жодних клопотань не заявляв. Після з`ясування обставин справи та оцінки наявних доказів, він прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та виніс постанову. Доказів тому, що позивач не вчиняв порушення, останній суду не надав. Пред`явленням позову, на переконання відповідача, ОСОБА_1 має намір спотворити дійсні обставин справи та ухилитись від адміністративної відповідальності за вчинене ним порушення.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

01.05.2019 року інспектором роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Колесниковим В.І. винесено постанову серії ЕАВ №1116194 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.9.9 «б» ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. в дохід держави (а.с.3).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 01.05.2019 року о 21:12 годин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Футбольній, 72 не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліції, чим порушив п.9.9 «б» ПДР України.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором ПП ОСОБА_2 як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача в постанові про адміністративне правопорушення від 01.05.2019 року та оглянутим судом відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R (запис № 01:21 повідомлено про здійснення відео фіксації, 02:26 роз`яснення прав), а відтак спростовує доводи позивача щодо обмеження його процесуальних прав та позбавлення можливості їх реалізації в повному обсязі. Жодних зауважень стосовно цього в постанові ОСОБА_1 не зазначено. Тобто суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог певних стандартів.

Відповідно до п.9.9. (б) ПДР України, водій повинен увімкнути аварійну світлову сигналізацію у разі зупинки на вимогу поліцейського..

Згідно з ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором ПП ОСОБА_3 зафіксовано у встановленому законом порядку, а сам відеозапис, зазначений в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності суд визнає як належний та допустимий доказ.

Крім того, у відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України, в оскаржуваній постанові зазначено про наявність відеозапису як доказу вчинення позивачем правопорушення.

Так, на відеозаписі на диску DVD-R зафіксовано, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 дійсно не увімкнув аварійну світлову сигналізацію в порушення вимог п.9.9 «б» ПДР України, що він визнав під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, тому суд приходить до висновку про беззаперечність та доведеність вчинення позивачем інкримінованого його правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що поліцейський мав зазначити про необхідність увімкнення аварійної світлової сигналізації з моменту зупинки на вимогу поліцейського, є суб`єктивною оцінкою позивачем обставин справи та тлумаченням ним законодавства України на власний розсуд, що не спростовує встановлених судом обставин та не звільняє від відповідальності.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором Колесниковим В.В. зафіксовано у встановленому законом порядку, суд визнає належним та допустимим доказом.

Крім того, посилання позивач щодо порушення його права захист судом не беруться до уваги, оскільки дане клопотання під час розгляду справи не заявлялось.

Інші підстави, на які посилається позивач в своєму позові, суд розцінює як бажання останнього ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вони не впливають за своєю суттю на правомірність винесення відповідачем постанови

Таким чином, вказані обставини та обсяг зібраних у справі доказів, є свідченням доведеності вчинення ОСОБА_1 інкримінованого його адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП із наявністю в його діях вини у формі необережності, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість пред`явлених позивачем вимог та необхідність відмови в їх задоволенні.

Враховуючи, що в ході судового розгляду справи знайшов підтвердження факт допущення позивачем порушення п.9.9 б ПДР України, дійсність порушення вимог не увімкнення світлової аварійної сигналізації, що визначає правомірність його зупинки працівниками поліції, накладення інспектором ПП адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП із дотримання принципу законності та з "...досягненням справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 року у справі Фрузен проти Росії" та від 09.06.2005 року у справі "Бакланов проти Росії", суд приходить до висновку про законність та правомірність винесеної ним постанови, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень - без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП, в силу ч.5 ст.94 КАС України судові витрати підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Колеснікова В`ячеслава Вікторовича, про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, закриття справи, - відмовити повністю.

Судові витрати по справі, компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено та підписано 26.07.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь