Справа № 360/3696/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року справа №360/3696/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., Геращенка І.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Первомайськвугілля» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року у справі № 360/3696/18 (головуючий суддя І інстанції Ірметова О.В.), складене в повному обсязі 14 березня 2019 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом Головного управління Держпраці у Луганській області до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Держпраці у Луганській області до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зобов`язання відповідача зупинити виконання робіт шляхом заборони спуску у шахту підземних працівників відокремлених підрозділів підприємства без індивідуально закріплених ізолювальних саморятівників у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю людей до усунення встановлених порушень (а.с. 4-7 т. 1).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року позов задоволено. Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду до Державного підприємства «Первомайськвугілля» та зобов`язано підприємство зупинити виконання робіт шляхом заборони спуску у шахту підземних працівників відокремлених підрозділів без індивідуально закріплених ізолювальних саморятівників у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю людей (а.с. 245-249 т. 3).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство «Первомайськвугілля» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у їх задоволені у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги апелянт зазначив, що зупинення виконання робіт з видобутку вугілля може призвести до катастрофічних наслідків в частині екології, шкоди для виробничих процесів, а також майну, здоров`ю осіб, які проживають та працюють в цій місцевості.

Крім того, апелянтом зазначено, що на час подання апеляційної скарги більшість порушень, встановлених позивачем, товариством усунено.

При цьому, апелянт зазначає на наявний мораторій на проведення планових та позапланових перевірок на території проведення антитерористичної операції відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відтак, відсутні правові підстави для застосування заходів реагування.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що тягне за собою її скасування та відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 1-3 т.4).

Представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що на підставі заяви ДП «Первомайськвугілля» від 04 грудня 2017 року № 01/1-903 щодо направлення представників інспекторського складу Управління гірничого нагляду Головного управління Держпраці у Луганській для проведення перевірок стану охорони праці та промислової безпеки на обєктах підприємств ДП «Первомайськвугілля» у відповідності графіку спільних перевірок (том 1 а.с. 13).

У відповідності із наказом Головного управління від 30 жовтня 2018 року №502 та направленням на перевірку від 30.10.2018 №01-17/628, посадовими особами Головного управління 01 листопада 2018 року проведено позапланову перевірку суб`єкта господарювання Державного підприємства «Первомайськвугілля», розташованого за адресою: 93292, Луганська область, м. Гірське, вул. Данькова, буд. 21, на предмет дотримання вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки (том 1 а.с. 14-15).

Згідно графіку перевірок об`єктів шахт ДП «Первомайськвугілля» спільно з інспекторським складом Управління гірничого нагляду на листопад 2018 року (додаток до наказу ГУ Держпраці у Луганській області від 30 жовтня 2018 року №502) об`єктами перевірки, що підлягають перевірки на забезпеченість підземних працівників засобами індивідуального захисту є такі відокремлені підрозділи ДП «Первомайськвугілля»: Шахта «Золоте», Шахта «Карбоніт», Шахта «Гірська», Шахта «Тошківська» (том 1 а.с. 13 зворотній бік).

За результатами перевірки позивачем складений акт перевірки від 01 листопада 2018 року №ВЛ- 1/11, у яких зафіксовано 5 порушень Правил безпеки у вугільних шахтах, затверджених Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 22 березня 2010 року №62, а саме: підземні працівники відокремлених підрозділів ДП «Первомайськвугілля» не забезпечені засобами індивідуального захисту (далі - ЗІЗ), а саме відповідачем порушено:

- статті 8, 13 Закону України № 2694 в частині індивідуального закріплення ізолювальними саморятівниками, а саме потрібно - 2404 одиниць, мається - 751 одиниць, не вистачає - 1653 одиниць, що є порушенням пункту 4 глави 1 розділу ІV, пункту 4 глави 3 розділу ІV, пункту 10 глави 3 розділу ІV НПАОП 10.1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах»;

- статті 8, 13 Закону України № 2694 щодо індивідуального закріплення головними акумуляторним світильниками: потрібно - 2330 одиниць, мається - 1859 одиниця, не вистачає - 471 одиниць, що є порушенням пункту 4 глави 1 розділу ІV, пункту 4 глави 3 розділу ІV, пункту 7 глави 11 розділу VIII НПАОП 10.0-1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах»;

- статті 8, 13 Закону України № 2694 щодо індивідуального закріплення респіраторами для захисту органів дихання від пилу: потрібно - 1916 одиниць, мається - 1362 одиниць, не вистачає - 554 одиниць, що є порушенням пункту 4 глави 1 розділу ІV, пункту 25 глави 1 розділу IV, пункту 4 глави 3 розділу ІV НПАОП 10.0-1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах»;

- статті 8, 13 Закону України № 2694 щодо забезпечення фільтрів протипилових респіраторів: потрібно - 23020 одиниці, мається - 7600 одиниць, не вистачає - 15420 одиниць, що є порушенням пункту 4 глави 1 розділу ІV, пункту 25 глави 1 розділу IV, пункту 4 глави 3 розділу ІV НПАОП 10.0-1.01-10 «Правила безпеки вугільних шахтах»;

- статті 8, 13 Закону України№ 2694 щодо забезпечення індивідуальними перев`язувальними пакетами у підземних пунктах допоміжної гірничорятувальної команди (далі - ДГК): потрібно - 92 одиниць, мається - 21 одиниць, не вистачає - 71 одиниць, що є порушенням пункту 4 глави 1 розділу ІV, пункту 20 глави 1 розділу IV, пункту 5 глави 3 розділу ІV НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки у вугільних шахтах» (том 1 а.с. 16-18).

У зв`язку з виявленням порушень вимог законодавства, зазначених у рядках № 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 таблиці, попереджено про необхідність негайного зупинення робіт (виробництва) спуск у шахту підземних працівників відокремлених підрозділів ДП «Первомайськвугілля» без індивідуально закріплених ізольованих саморятівників (том 1 а.с.17 зворотній бік).

Вищевказаний акт підписано в.о. генерального директора ДП «Первомайськвугілля» без зауважень та вручено останньому (том 1 а.с. 18).

Підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стали виявленні у рядках № 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 розділу 5 акта перевірки порушення, а саме підземні працівники відокремлених підрозділів ДП «Первомайськвугілля» не забезпечені засобами індивідуального захисту.

При цьому, відповідачем визнаються виявлені в ході перевірки порушення, визначені в акті перевірки від 01 листопада 2018 року № ВЛ-1/11. Єдиною підставою для відмови у задоволенні позову відповідач зазначає відсутність фактів безпосереднього спуску працівників ДП «Первомайськвугілля» до шахти без саморятівників. Сам факт відсутності необхідної кількості саморятівників порівняно із штатною чисельністю працівників, на думку відповідача, не створює умов для загрози життю та здоров`ю.

Правомірність заявлених вимог про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом повного зупинення роботи будівлі відповідача є спірним питанням даної справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані відповідачем докази на підтвердження усунення порушень, не спростовують викладених в акті перевірки від 01 листопада 2018 року №ВЛ- 1/11 порушень, відповідно відповідачем не усунуто в повному обсязі зазначені порушення, що тягне за собою задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, поряд з іншими правовими актами регулює Закон України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII (далі - Закон № 2694).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2694 охорона праці - це система правових, соціально - економічних, організаційно - технічних, санітарно - гігієнічних і лікувально - профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 6 цього Закону умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно - побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно - правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці (ч. 1 ст. 13 Закону № 2694).

При цьому, нормативно - правові акти з охорони праці - це правила, норми, регламенти, положення, стандарти, інструкції та інші документи, обов`язкові для виконання (ст. 27 Закону № 2694).

Відповідно до пункту 1 статті 38 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII Про охорону праці , державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють, зокрема центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарського діяльності (далі Закон № 877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону № 2694-XII, державна політика в галузі охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці. Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Головне управління Держпраці у Луганській області зареєстровано як юридична особа 26.05.2015, № запису 0001902 на підставі розпорядчого акта постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 100, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (том 1 а.с. 19-20).

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держпраці у Луганській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84, Головне управління Держпраці у Луганській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується (том 1 а.с. 8-10).

Згідно з Положенням про Головне управління Держпраці у Луганській області відповідно до покладених на нього завдань Головне управління, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення; здійснює державний нагляд (контроль) у сфері гірничих відносин на підприємствах вугільної, гірничорудної та нерудної промисловості, під час проведення гірничих робіт, будівництва та експлуатації, ліквідації або консервації гірничих підприємств.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 6 Закону № 877 подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням є однією з підстав для здійснення позапланових заходів.

Відтак, позивач у справі має право проводити перевірки суб`єктів господарювання щодо виконання вимог законодавства про охорону працю.

Відповідно до ст. 39 Закону № 2694-XII, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, зокрема: безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції; одержувати від роботодавця і посадових осіб письмові чи усні пояснення, висновки експертних обстежень, аудитів, матеріали та інформацію з відповідних питань, звіти про рівень і стан профілактичної роботи, причини порушень законодавства та вжиті заходи щодо їх усунення; видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки; забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Відтак, при розгляді цієї справи суд повинен встановити, чи є підстави для задоволення позову для зупинення виконання робіт.

Статтею 4 Закону № 2694 визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Пункт 10 глави 3 розділу ІV НПАОП 10.0-1.01-10 Правил безпеки у вугільних шахтах передбачає, що усім, хто опускається в шахту, мають бути видані справні ізолювальні саморятівники. За кожним працівником шахти під особистий підпис у журналі закріплюється саморятівник, кількість яких має відповідати обліковій чисельності працівників, зайнятих на підземних роботах.

Таким чином, згідно вимог Правил безпеки саморятівник повинен бути закріплений за кожним працівником згідно облікової чисельності працівників.

Наказом №62 від 22 березня 2010 року Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду затверджено правила безпеки у вугільних шахтах, відповідно до яких експлуатація та обслуговування машин і гірничошахтного обладнання, приладів і апаратури, а також їх монтаж, демонтаж і збереження здійснюються відповідно до вимог цих правил та інструкцій (керівництв) з їх експлуатації та відповідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до графіку забезпечення ізолюючими саморятівниками станом на 01 грудня 2018 року, фактична кількість наявних по відокремленим підрозділам ДП «Первомайськвугілля» ізолюючих саморятівників складає 750 одиниць, тоді як потрібно 2380 одиниць (том 1 а.с. 36).

Графіком забезпечення головними світильниками, фактична кількість наявних по відокремленим підрозділам ДП «Первомайськвугілля» головних світильників складає 1796 одиниць, тоді як потрібно 2306 одиниць (том 1 а.с. 37).

При цьому по деяким відокремленим підрозділам ДП «Первомайськвугілля», а саме Шахта «Гірська», Шахта «Тошківська», Шахта «Карбоніт» навіть середня добова чисельність працівників перевищує кількість наявних саморятівників та головних свитільників, що підтверджується наказами зазначених відокремлених підрозділів: від 30.11.2018 № 1271, від 03.12.2018 № 318, від 30.11.2018 № 1848, від 30.11.2018 № 1849 (том 1 а.с. 38-69).

Таким чином, зазначені обставини є порушенням пункту 4 глави 1 розділу ІV, пункту 4 глави 3 розділу ІV, пункту 10 глави 3 розділу ІV НПАОП 10.1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах», та відповідно, на думку суду несуть загрозу життю та здоров`ю людей.

Доводи представника відповідача (викладені у запереченнях на позовну аяву) щодо відсутності встановлених фактів спуску працівників до шахти без саморятівників судом вважаються безпідставними, оскільки зазначений факт не перевірявся позивачем під час проведення перевірки та ґрунтується виключно на висловлюваннях відповідача.

Надані відповідачем табелі виходів робітників ДП «Первомайськвугілля» по відокремленим підрозділам: Шахта «Гірська», Шахта «Тошківська», Шахта «Карбоніт», Шахта «Золоте» на листопад 2018 року не можуть бути беззаперечним доказом забезпечення кожного працівника перед спуском в шахту саморятівником (том 1 а.с. 109-250, том 2 а.с. 1-243, том 3 а.с. 1-222), та не спростовують нормативну необхідність забезпечення засобами індивідуального захисту кожного працівника.

При цьому, вказана відповідачем обставина не звільняє його від обов`язку щодо забезпечення працівників засобами індивідуального захисту та відповідно не може звільняти від відповідальності через недотримання норм законодавства.

Враховуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не усунені порушення встановлені перевіркою, відтак, позовні вимоги є обґрунтованими.

Щодо посилання апелянта на наявність мораторію на проведення перевірок відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику. Органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Державне підприємство «Первомайськвугілля» відноситься до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику, відтак мораторій на проведення перевірок, встановлений вищевказаним законом на нього не розповсюджується, а цей довід апеляційної скарги є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Первомайськвугілля» залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року у справі № 360/3696/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 липня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

Г.М. Міронова

І.В. Геращенко