Справа № 460/2923/18
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6115/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дем`янюка С.М. ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Дорошенко Н.О.,

час ухвалення рішення - 10:47:52,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 15 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Рівненської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив: скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 13 листопада 2018 року № UA 204000/2018/000904/2; скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 204000/2018/00925.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.11.2018 року відповідно до ст.ст. 52,53 Митного Кодексу України (далі - МК України) з метою митного оформлення імпортованого товару легкового автомобіля марки Skoda модель Oktavia ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 представником декларанта позивача ТОВ "Марема" згідно з Договором про надання послуг митного брокера від 25.10.2018 року надано до відділу митного оформлення на Митний пост "Рівне" Рівненської митниці Державної фіскальної служби України митну декларацію № UA204010/2018/224111 з доданими до неї документами. Цього ж дня Митний пост "Рівне" Рівненської митниці ДФС надіслав електронне повідомлення позивачу з вимогою надати: касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу, посилаючись на те, що в наданому до митного оформлення рахунку від 23.10.2018 року № 430221 вартість товару зазначено в різних валютах, тому в митниці виникли сумніви у правильності визначення митної вартості товару, та вважає, що декларантом заявлені неповні відомості щодо складових митної вартості товарів, посилаючись на періодичне видання: витяг з електронного довідника SuperSchwacke 11/2018 (застосування якого законодавчо не передбачене). Через відсутність додатково запитуваних документів декларантом надати їх не було можливим, про що повідомлено митницю. За результатами розгляду митної декларації № UA204010/2018/224111 (довідковий номер 2324) з доданими до неї документами відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA204000/2018/000904/2 від 15.11.2018 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2018/00925. Зазначає, що рахунок-фактура № 430221 від 23.10.2018 року на момент подання декларації був оплачений, однак були відсутні запитувані відповідачем додаткові документи, про що повідомлялось відповідача. З даного приводу позивач звернувся з листом до продавця "Gedsted Autophug" даного транспортного засобу з проханням надати підтвердження продажу йому вищевказаного легкового автомобіля. У відповідь на запит "Gedsted Autophug" надіслав на електронну адресу позивача лист, яким підтвердив, що транспортний засіб марки Skoda модель Oktavia ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 був проданий позивачу за 40 000 датських крон, в еквіваленті 5400 євро. Всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості були надані митному органу. Окрім цього, зазначив про безпідставність неврахування відповідачем факту пошкодження імпортованого транспортного засобу, що було належно підтверджено Висновком про вартість характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією Звіт № 3-1118 від 05.11.2018 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становитиме 4 629,48 євро.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що визначення митної вартості транспортного засобу на загальну суму 389615,52 грн з урахуванням вартості транспортування товару є правомірним, оскільки відповідно до оскарженого рішення про коригування митної вартості, за результатом проведеної відповідно до положень ч.4 ст.57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (відповідно до положень глави 9 МК України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (ст.62 МКУ), інформації щодо складових вартості товарів, наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (ст.63 МКУ), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до положень ст.64 МК України. При цьому, для визначення митної вартості використана найменша вартість із альтернативних, згідно з інформацією, наявною у митниці.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що відповідачем не зазначено чому саме є неможливим застосування попередніх методів перед резервним методом, обов`язкове застосування яких визначено вимогами ч. 3 ст. 57 МК України. Консультації з питань митного оформлення з позивачем не проводились. Подана до митного органу митна декларація країни відправлення в повній мірі дозволяє ідентифікувати як учасників імпортної операції, так і відповідний транспортний засіб, і жодних розбіжностей з декларацією, поданою до митного оформлення позивачем не містить. Відповідач при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в довідниках мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що резервний метод було застосовано, оскільки декларантом позивача не надавалася митниці інформація для визначення митної вартості за 2-5 методами до винесення оскаржуваного рішення, та погоджено визначення митної вартості за 6 (резервним) методом. Ні позивач, ні його декларант до не зверталися із заявами щодо проведення консультацій, чи їх проведення у письмовому вигляді. Вартість транспортного засобу визначено з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, яким передбачено використання під час оцінки КТЗ електронного довідника SuperSCHWACKE. Видання SuperSCHWACKE є спеціалізованим виданням, яке містить інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку та на підставі договору щодо придбання та використання органами ДФС України вказаного програмного продукту Рівненська митниця ДФС має можливість використовувати витяги з даного продукту.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, в своїх поясненнях покликався на доводи, в ній викладені.

Представник відповідача щодо апеляційної скарги заперечив, в своїх поясненнях покликався на доводи, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з попереднім повідомленням UA204010/2018/223076 від 25 жовтня 2018 року через Митний пост Ягодин Волинської митниці ДФС на митну територію України за допомогою транспортного засобу НОМЕР_2 / НОМЕР_3 було ввезено транспортний засіб: автомобіль легковий, призначений для перевезення людей, що використовувався, марки Skoda модель Oktavia ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску - 2015, тип двигуна - дизель, країна виробництва - Чехія, власник ОСОБА_3 .

Відповідно до Акта про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA20501/2018/316579 від 26 жовтня 2018 року та Додаткового аркуша до цього Акта, уповноваженою особою митного органу в присутності власника ОСОБА_3 виявлено наявні пошкодження, ознаки експлуатації: пошкоджено заднє ліве крило, кришка багажника, відсутній задній бампер, задній лівий ліхтар (а.с.10,11).

06 листопада 2018 року декларантом ОСОБА_3 - ТОВ "Марема Україна" (далі - декларант) подано до Рівненської митниці ДФС (Митний пост "Рівне") митну декларацію № UA20410/2018/224111 для митного оформлення вищевказаного легкового автомобіля, відповідно до якої країна відправлення/експорту - Данія DK, валюта та загальна сума за рахунком - 40000 DKK, заявлена вартість - 179772,18 грн, та надано відповідні документи, перелік яких наведено в гр.44 митної декларації (а.с.100-101).

Також, 06 листопада 2018 року уповноваженою особою митного органу направлено декларанту електронне повідомлення, в якому зазначено, що подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією № UA20410/2018/224111 документи містять розбіжності. Зокрема, в поданому до митного оформлення рахунку від 23 жовтня 2018 року № 430221 вартість товару зазначено в різних валютах - 40000 DKK (що на момент подання митної декларації до митного оформлення становить 170804,92 грн) та 5400 EUR (що на момент подання митної декларації до митного оформлення становить 172008,42 грн). Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів (періодичне видання: витяг з електронного довідника SuperSchwacke 11/2018). Враховуючи викладене, декларанту необхідно надати: касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу, Також вказано, що у відповідності до ч.6 ст.53 МК України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с.12-13).

Декларантом 15 листопада 2018 року за вих. № 044 надіслано до митного органу повідомлення, що по МД № UA20410/2018/224111 від 06.11.2018 витребувані документи надаватися не будуть, та висловлено прохання прийняти рішення щодо визначення митної вартості без врахування термінів, передбачених ст.53 МК України (а.с.14).

Рівненською митницею ДФС прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 15 листопада 2018 року № UA204000/2018/000904/2, відповідно до якого заявлену декларантом митну вартість товару в загальній сумі 42100 DKK (фактурна вартість товару 40000 DKK та витрати на транспортування 2100 DKK) скориговано із застосуванням резервного методу наступним чином: загальна вартість за одиницю 91242,22 DKK, а саме: митну вартість товару визначено на підставі інформації згідно з витягом з електронного довідника SuperSchwacke 11/2018 - 11950 євро, довідки про транспортування від 05 листопада 2018 року б/н - 2100 датських крон, що на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 389615,52 грн (а.с.15-16).

Цього ж дня відповідачем складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2018/00925, відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів за митною декларацією UA204010/2018/224111 від 06 листопада 2018 року та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації: провести декларування товарів відповідно до положень статті 257 МК України, здійснивши коригування заявленої митної вартості відповідно до Рішення про коригування митної вартості товарів від 15.11.2018 № UA204000/2018/000904/2, з урахуванням положень ч.4, 7 ст.55 МК України (а.с.17-18).

16 листопада 2018 року декларантом подано до митного оформлення митну декларацію UA204010/2018/225407, відповідно до якої, з урахуванням курсу валюти станом на дату митного оформлення, визначено митну вартість вищевказаного транспортного засобу в сумі 383921,08 грн (а.с.102-103). Однак, відповідач зазначив, що за цією митною декларацією було завершено митне оформлення легкового автомобіля марки Skoda модель Oktavia ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 та транспортний засіб випущений у вільний обіг, що позивачем не заперечується.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до ч.3 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти.

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.4 ст.54 МК України перебачено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем під час здійснення контролю правильності визначення декларантом позивача митної вартості імпортованого в Україну транспортного засобу, було перевірено надані до МД № UA20410/2018/224111 від 06 листопада 2018 року документи та встановлено наявність у них розбіжностей, що слугувало підставою для направлення декларанту електронного повідомлення про надання додаткових документів на підтвердження складових числового значення заявленої митної вартості та в подальшому, у зв`язку з ненаданням таких документів, - підставою для прийняття оскарженого рішення про коригування митної вартості товару.

Згідно митної декларації № UA20410/2018/224111 від 06 листопада 2018 року декларант визначив митну вартість автомобіля в сумі 40000 DKK. Разом з тим, в наданому до митної декларації рахунку № 430221 від 23 жовтня 2018 року зазначено вартість легкового автомобіля марки Skoda модель Oktavia ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 у двох різних валютах: 40000 DKK та 5400 EUR, при цьому не йдеться про еквівалент однієї валюти відносно іншої, а також зазначено, що разом до сплати: 40000 DKK (а.с.125,126).

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем, за курсом Національного банку України зазначених валют до гривні вартість транспортного засобу в національній валюті України є різною. А тому доводи відповідача щодо виявлених під час митного контролю заявленої митної вартості товару розбіжностей в поданих документах та правомірного направлення декларанту повідомлення з вимогою про надання додаткових документів, у тому числі касових або товарних чеків тощо, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу є обґрунтованими.

В матеріалах справи наявна надана позивачем копія листа компанії Gedsted Autohandel від 22 листопада 2018 року, отриманого після завершення митного оформлення товару, яким підтверджується продаж автомобіля за 40000 датських крон та сплата покупцем ОСОБА_3 готівкових коштів в момент продажу(а.с.123-124).

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що вищевказана копія листа не є платіжним, банківським, розрахунковим документом в розумінні ст. 4, ст. 53 МК України, а тому об`єктивно не підтверджує відомостей щодо вартості імпортованого транспортного засобу.

Згідно із п.2 ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналізуючи вищенаведені норми права та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість підстав вважати митному органу, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що при визначенні скоригованої митної вартості безпідставно враховано відомості з періодичного видання: електронного довідника SuperSchwacke 11/2018, застосування якого законодавчо не передбачене, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1.4 абз. з) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів(далі-Методика), затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395, установлено, що Методика застосовується з метою, зокрема, визначення вартості колісного транспортного засобу, його складників, що ввозяться на митну територію України.

Згідно із додатку 8 Методики до переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням віднесено, зокрема, періодичний довідник "SuperSCHWACKE" - Eurotax, Швейцарія.

Відповідно до наказу Державної митної служби України № 885 від 13 жовтня 2006 року "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів", зі змінами та доповненнями, з метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів при ввезенні їх на митну територію України та недопущення випадків заниження бази оподаткування і надходжень до Державного бюджету України, наказано начальникам регіональних митниць, митниць, зокрема: забезпечити постійний контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика), за формулами, зазначеними в п. 7.35 Методики; забезпечити підрозділи, що здійснюють контроль за визначенням бази оподаткування транспортних засобів, вузлів та агрегатів, джерелами цінової інформації - довідниками: "Superschwacke", "Schwackeliste", "Schwackeliste Trailertax" видавництва "Eurotax", "Used Car Guide", "Travel Trailer Guide" видавництва "Kelley Blue Book Auto market report", з обов`язковим оновленням щокварталу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно застосовано при визначенні митної вартості товару наявної у митниці інформації з довідника Superschwacke" 11/2018.

Також, згідно наданого позивачем до митного оформлення Звіту № 3-1118 від 05 листопада 2018 року, аналогічну інформацію з довідника Superschwacke" 11/2018 при визначенні вартості колісного транспортного засобу, увезеного на митну територію України, марки Skoda модель Oktavia ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , було використано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 за замовленням ОСОБА_3 (а.с.23-48).

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що в Звіті № 3-1118 від 05 листопада 2018 року описані пошкодження транспортного засобу(а.с.48), які не відповідають наявним пошкодженням, зафіксованим в додатковому аркуші до Акта про проведення митного огляду товарів від 26 жовтня 2018 року, складеного уповноваженою особою Волинської митниці ДФС у присутності ОСОБА_3 (а.с.10,11). Також, в Звіті № 3-1118 від 05 листопада 2018 року при складанні калькуляції вартості відновлювального ремонту автомобіля розраховано вартість 1 нормо-години робіт в євро(а.с.32).

Колегія суддів, враховуючи наявність вищевказаних суперечностей, вважає, що відповідач обґрунтовано відхилив Звіт № 3-1118 від 05 листопада 2018 року та не врахував його при визначенні митної вартості транспортного засобу.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно оскарженого рішення про коригування митної вартості, за результатом проведеної відповідно до положень ч.4 ст.57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (відповідно до положень глави 9 МК України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (ст.62 МКУ), інформації щодо складових вартості товарів, наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (ст.63 МКУ), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до положень ст.64 МК України. При цьому, для визначення митної вартості використана найменша вартість із альтернативних, згідно з інформацією, наявною у митниці.

Позивач ні під час митного оформлення, ні в суді першої інстанції, а також під час апеляційного розгляду справи не надав належних та достовірних доказів на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару.

З огляду на вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність визначення митної вартості транспортного засобу на загальну суму 389615,52 грн з урахуванням вартості транспортування товару.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою ст. 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (ч. 4 ст. 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів справи та оскаржуваного судового рішення слідує, що предметом позову у справі №460/2923/18 є вимоги про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 13 листопада 2018 року № UA 204000/2018/000904/2 та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 204000/2018/00925.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що визначення митної вартості транспортного засобу на загальну суму 389615,52 грн з урахуванням вартості транспортування товару є правомірним, оскільки відповідно до оскарженого рішення про коригування митної вартості, за результатом проведеної відповідно до положень ч.4 ст.57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (відповідно до положень глави 9 МК України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (ст.62 МКУ), інформації щодо складових вартості товарів, наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (ст.63 МКУ), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до положень ст.64 МК України.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, не вбачається.

Колегія суддів за результатами оцінки елементів спору у справі №460/2923/18 дійшла висновку про те, що така справа є справою незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні ч.ч. 3 та 4 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень ч. 2 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів Рівненської митниці ДФС від 13 листопада 2018 року № UA 204000/2018/000904/2 та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Рівненської митниці ДФС № UA 204000/2018/00925, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду не підлягає касаційному оскарженню.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в ухвалі від 11 червня 2019 року у справі № 1140/3243/18.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі № 460/2923/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін