Справа № 120/1066/19-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1066/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Демитор Н.В.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

30 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області оформлене протоколом від 30.11.2018 року №31 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, визначених ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку, як особі, яка віднесена до 4 категорії постраждалої особи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та доданих до неї документів з урахуванням мотивів наведених у рішенні суду.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що до заяви про призначення пенсії були надані наступні документи:

- довідка Михайлівської сільської ради Тульчинського району № 195 від 27.08.2018 року в якій зазначено, що гр. ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживав в селі Маньківка з 22.11.1983 по 07.06.1991 року, яке відносилось до населеного пункту 4 категорії, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 по 31.12.2014 (ЗУ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року).

- довідка Тульчинської міської ради №02.-34-2519 від 13.08.2018 року в якій зазначено, що гр. ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в м. Тульчин з 07.06.1991 року по даний час, яке відносилось до населеного пункту 4 категорії, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 по 31.12.2014 року (ЗУ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року).

- копія трудової книжки, де згідно записів № 8-9 зазначено період роботи з 30.01.1986 по 28.04.1986 року в Ярвамааському лісхоззагі (Єстонія PCP), записів № 10-12 зазначено період роботи з 16.05.1986 по 06.03.1989 року в Тюрінському лісокомбінаті Єстонської PCP .

Відповідач зазначає, що оскільки згідно даних трудової книжки період роботи позивача в естонської PCP з 30.01.1986 по 06.03.1989 року, тому позивач не міг в зазначені періоди одночасно постійно проживати в с. Міхайлівка, як зазначається в довідці Михайлівської сільської ради № 195 від 27.08.2018 року, а був лише зареєстрований згідно даних господарської книги.

15.07.2019 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в якому зазначає, щодо необґрунтованості апеляційної скарги відповідача, вважає доводи апелянта такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, підстави для його зміни або скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 є особою потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням громадянина (громадянки), який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії НОМЕР_1 (категорія 4), видане Вінницькою облдержадміністрацією 16.11.1993 року.

21.11.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, віднесеної до 4 категорії постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи. До заяви додав пакет підтверджуючих документів, а саме:

- довідку Михайлівської сільської ради Тульчинського району № 195 від 27.08.2018 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає в с. Маньківка з 22.11.1983 року по 07.06.1991 року, яке відносилось до населеного пункту 4 категорії, яке постраждало внаслідок аварії на ЧАЕС з 26.04.1986 року по 31.12.2014 року,

- довідку Тульчинської міської ради №02-34-2519 від 13.08.2018 року в якій зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає а м. Тульчин з 07.06.1991 року по даний час, яке відносилось до населеного пункту 4 категорії, яке постраждало внаслідок аварії на ЧАЕС з 26.04.1986 року по 31.12.2014 року,

- копію трудової книжки, де згідно записів №8-9 зазначено період роботи з 30.01.1986 року по 28.04.1986 року в Ярвамааському лісхоззагі (Естонія РСР), записів 10-12 зазначено період роботи з 16.05.1986 року по 06.03.1989 року в Тюрінському лісокомбінаті Естонської РСР.

За наслідком розгляду заяви позивача, Тульчинським ОУПФУ Вінницької області, прийнято рішення від 30.11.2018 року, оформлене протоколом № 31 про відмову у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки подані документи мають суперечливий характер та не відповідають вимогам п.п - 5, п. 2,1 розділу II "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій" затвердженого постановою КМУ №13-1 від 07.04.2014 року "Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яким передбачено, що особа має надати документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідки про період (періоди) проживання (роботи) на забруднених територіях видані органами місцевого самоврядування.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю. Інших підстав неможливості призначення позивачу пенсії відповідачем не наведено, а тому, оскаржувана відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення та соціальний захист, а отже є протиправною.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - зменшення віку передбачено - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно з частиною 3 статті 55 Закону № 796-XІІ призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Статтею 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Відповідно до пп. 5 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою Правління ПФ України №22-1 від 25.11.2005 року, (далі Порядок) до заяви про призначення пенсії за віком із використанням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаються посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Згідно матеріалів справи встановлено, що позивач з 22.11.1983 по 07.06.1991 року зареєстрований та постійно проживав в с . Маньківка Тульчинського району Вінницької області, що підтверджується довідкою виданої виконкомом Михайлівської сільської ради № 195 від 27.08.2018 року. А з 07.06.1991 року по теперішній час зареєстрований та постійно проживає в м . Тульчин Вінницької області, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Тульчинської міської ради Вінницької області № 02-34-2519 від 13.08.2018 року.

Згідно відомостей трудової книжки позивач в період з 22.07.1980 по 15.120.1981 року працював на Тульчинський меблевій фабриці, з 22.02.1984 року прийнятий підземним учнем горнорабочого з повним робочим днем в шахті і направлений на курси ГПТУ-41 з відривом від виробництва за спеціальністю підземного проходчика, а 13.08.1984 року звільнений з роботи. В період з 21.11.1984 по 21.01.1986 року працював в Тульчинській райсільгосптехніці.

Крім того, в трудовій книжці містяться записи за періоди роботи з 30.01.1986 по 28.04.1986 року працював в Ярвамааському лісхозагі (Естонська РСР), та з 16.05.1986 по 06.03.1989 року в Тюрінському лісокомбінаті (Естонська РСР).

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 встановлено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Позивачем, на виконання вимог зазначеного Порядку, було подано відповідачу заяву, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, трудову книжку з відомостями про період його роботи. Також, позивач подав ряд документів в підтвердження свого проживання на території с. Маньківка.

Встановлено, що позивач має посвідчення, видане 16.11.1993 року Вінницькою облдержадміністрацією, згідно якого йому присвоєно статус громадянина, який постійно працював чи працює, або проживав чи проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю ( категорія 4), що стверджується копією цього посвідчення серії НОМЕР_1 .

Належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, а тому позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Отже, на час звернення до територіального органу Пенсійного фонду України позивач набув право на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", внаслідок постійної роботи в зоні радіоекологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993 року.

Подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Інших підстав неможливості призначення позивачу пенсії відповідачем не наведено, а тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку є необґрунтованою.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 18.09.2018 року у справі №802/465/18-а.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 липня 2019 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.