Справа № 307/1979/19
Суддя: Чопик В. В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1979/19
Провадження № 2-а/307/32/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді - Чопик В.В., при секретарі - Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом де вказує, що 5 квітня 2019 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 заїхав в зону митного контролю митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС на автомобілі марки «RENAULT KANGOO», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер Литви НОМЕР_2 з метою виїзду до Румунії, надавши паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 від 31.01.2017 року, документи на автомобіль, довідку, в якій зазначено, що автомобіль знаходився на ремонті з 28 листопада 2018 року по 5 квітня 2019 року та копію заяви про те, що у зв`язку з ремонтом автомобіль знаходиться на техстанції VІАNОR в м. Тячів вул. Голоші, 21, яка була подана до митного посту 29 листопада 2018 року. Після проведення митного контролю та огляду поданих ним документів, без будь-яких пояснень, посадова особа митниці повідомила позивачу, що він має залишити автомобіль, пройти по пішохідній смузі руху, у напрямку «вихід з України» та повернутися назад.

Вважаючи дії посадової особи митниці законними, позивачем було виконано всі вказівки посадової особи митниці, а саме пройшовши круг по пішохідній смузі руху у напрямку «вихід з України», повернувся в зону митного контролю митного посту, після чого о 22 год. 42 хв. йому було повідомлено, що заява, яку він подавав у зону митного контролю 29 листопада 2018 року та довідка від 05 квітня 2019 року про несправність автомобіля до уваги ними не береться, а лише надали на підпис вже складений попередньо протокол. Копію самого протоколу позивачу вручено не було, а лише повідомлено, що необхідні документи йому направлять через відділення поштового зв`язку.

В оскаржуваній постанові зазначено зовсім інші обставини справи, а саме що 05 квітня 2019 року в 22 год. 42 хв. у зону митного контролю митного поста «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС по пішохідній смузі руху, у напрямку «вихід з України» слідував громадянин України ОСОБА_1 . Після проведення митного контролю та здійснення перевірки по обліковим даним митниці було встановлено, що 24 листопада 2018 року ОСОБА_1 ввозив на митну територію України транспортний засіб марки «RENAULT KANGOO», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер Литви НОМЕР_2 через митний пост «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «транзит» та не вивіз його за межі митної території у встановлений законодавством термін.

Тобто, із постанови слідує, що 5 квітня 2019 року посадовою особою митниці було складено протокол, копію якого ОСОБА_1 не вручено та не надіслано поштою, за фактом невчасного (безпричинного) не вивезення транспортного засобу, при цьому не зазначено, що в той ж день відремонтований транспортний засіб вивезено за межі України.

Це свідчить про те, що позивач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, не отримував протоколу про порушення митних правил, не мав можливості надати відповідачу особисті пояснення та документи про поважність причини не вивезення, письмового повідомлення митниці про перебування транспортного засобу на ремонті, а відтак був позбавлений права на правовий захист під час розгляду щодо нього справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, під час розгляду справи посадовою особою відповідача не було належним чином з`ясовано всі обставини, що мають значення для прийняття правомірного рішення та неправильно застосовано норми Митного кодексу України, а саме ту обставину, що транспортний засіб марки «RENAULT KANGOO», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер Литви НОМЕР_2 , знаходився у ремонті на техстанції VIANOR м. Тячів, вул. Голлоші, 21. Про цю обставину у визначений законом спосіб митний орган був повідомлений завчасно - 29 листопада 2018 року, оскільки позивачем було подано митному органу Заяву від 29.11.2018 року про перебування автомобіля на ремонті.

05 квітня 2019 року при виїзді за межі України позивачем було надано довідку ФОП ОСОБА_2 , який має вид діяльності: технічне обслуговування та ремонт автомобіля про те, що автомобіль знаходився в ремонті з 28.11.2018 року по 05.04.2019 року, а також акт № ПФ-333/19 здачі-прийняття робіт, товарний чек на суму 6 тис. грн., які стверджують факт перебування транспортного засобу на ремонт.

28 травня 2019 року ОСОБА_1 поштою отримав постанову про порушення митних правил № 1861/30500/19 від 15.05.2019 року, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого 4.3 ст.470 Митного Кодексу України та накладено штраф в розмірі 8 500,00 гривень.

Зазначену постанову вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки заступник начальника Закарпатської митниці ДФС Ясевич Микола Михайлович , розглядаючи матеріали справи про порушення митних правил та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , також не врахував і інші обставини по справі, а саме: із постанови про порушення митних правил № 1861/30500/19 від 15.05.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язаний був вивезти автомобіль марки «RENAULT KANGOO», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер Литви НОМЕР_2 у термін до 29. листопада 2018 року. Тобто, ОСОБА_1 перевищив визначений статтею 95 Митного кодексу України строк транзиту транспортного засобу законом термін більше ніж на десять діб (а точніше на 127 днів). Вважаю, що у діях позивача відсутній склад правопорушення передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України, а отже постанова про порушення митних правил підлягає скасуванню.

Розгляд сплави про порушення митних правил відбулося без участі позивача, його захисника та свідків, позивача не було належним чином оповіщено про дату, час та місце розгляду справи. Посадовою особою не роз`яснено позивачу його прав та обов`язки.

Стазом на 05 квітня 2019 року даний транспортний засіб за межі митної території України не вивозився та поміщений в інший митний режим не був.

Статтею 489 Митного Кодексу України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати всі обставини справи: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, у порушення зазначеної законодавчої норми без врахування обставини події, у зв`язку з якими порушено встановлений строк, заступником начальника Закарпатської митниці ДФС Ясевич М.М. винесено протизаконну Постанову в справі про порушення митних правил № 1861/30500/19 від 15.05.2019 року.

Посадовою особою Закарпатської митниці ДФС при винесенні Постанови в справ: про порушення митних правил не взято до уваги лист Міністерства доходів і зборів України від 30.08.2013 року № 6666/7/99-99-24-03-09-17, яким надано роз`яснення начальникам митниць Міндоходів щодо можливості накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України впродовж шести місяців з дня його виявлення, із урахуванням наступних законодавчих норм:

Статтею 467 Митного кодексу України передбачені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил. Загальний строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил становить шість місяців з дня вчинення правопорушення. При цьому, у разі розгляду органами доходів і зборів або судами справ про триваючі порушення митних правил,у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 Кодексу, стягнення накладається не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

У Митному кодексі України та Кодексі України про адміністративні правопорушення не має визначення поняття «триваючого правопорушення». Поняття триваючого правопорушення роз`яснювалось листами Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465 від 17.07.2007 року № 22-14-493. Зокрема, триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

При цьому, стаття 467 Митного кодексу України не дає вичерпний перелік триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст. 469, 477-485 Митного кодексу України, за ним є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, за наявності підстав віднесення його до категорії триваючих (при втраті товарів, недоставлених до митниці у встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк) не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що саме встановлення 10-денного строку є основним критерієм віднесення зазначеного адміністративного проступку до нетриваючого. Адже встановлення часових меж здійснення такого проступку як перевищення визначеного ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на 10 діб, а також втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів позбавляє такий проступок характеру триваючого правопорушення, оскільки це правопорушення завершується із закінченням 10-денного строку і вже не продовжується тому, що обов`язок особи доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних та інших документів на ці товари припинений. Строк притягнення такої особи до адміністративної відповідальності обчислюється з дня виявлення такого правопорушення, яким слід у даному випадку вважати наступний день визначеного ст. 95 МК строку. Можливість виявлення такого правопорушення протягом наступних, наприклад 127 днів є реальною, оскільки митний орган має технічну можливість та доступ до бази даних, що чітко відображено у самій оскаржу вальній постанові - 5 квітня 2019 року на митному контролю митного посту «Солотвино» по облікам виявлено правопорушника, який вчинив таке правопорушення півроку назад, за даними, які обліковувались митним постом «Солотвино».

Також, просить врахувати той факт, що протокол, який був складений 5 квітня 2019 року посадовою особою митниці копію якого ОСОБА_1 не вручено та не надіслано поштою, тобто позивач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, не отримував копію протоколу про порушення митних правил, не надавав відповідачу особистих пояснень, відтак був позбавлений права на правовий захист під час розгляду щодо нього справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Триваючим правопорушенням вважається невиконання певного обов`язку протягом певного часу, який не обмежується часовими межами, тобто має тривалий характер. Правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, не є триваючим правопорушенням, оскільки закінчується на наступний день після спливу 10-денного строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари. Тобто, посадовою особою, яка вирішувала питання про притягнення позивача до відповідальності, не було враховано всіх обставин вчинення вказаного правопорушення, зокрема обставин, наведених у цьому позові в частині виконання позивачем положень ч.1 ст. 192 МК України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку встановленим законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечуються систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Враховуючи вище зазначене, вважаю, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про порушення митних правил закриттю.

Тому просить суд винести постанову суду, якою визнати протиправною та скасувати постанову Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України в справі №1861/30500/19 від 15.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за порушення 4.3 ст.470 МК України.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду в спрощеному порядку без викликом сторін.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

З постанови в справі про порушення митних правил №1861/30500/19 від 15.05.2019 року (а.с. 8-9), судом встановлено, що 5 квітня 2019 року о 22 год. 42 хв. в зону митного контролю митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС по пішохідній смузі руху, у напрямку «вихід з України» слідував громадянин України ОСОБА_1 надав документи - паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 від 31.01.2017 року. В ході здійснення митних формальностей з використанням АСМО «Інспектор» було встановлено факт не вивезення у встановлений законом строк раніше ввезеного громадянином України ОСОБА_1 транспортного засобу в режимі «транзит» для особистого користування.

Згідно інформаційної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Державної фіскальної служби України, 24 листопада 2018 року громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «RENAULT KANGOO», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер Литви НОМЕР_2 через митний пост «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «транзит».

Відповідно до наявних баз даних ЄАІС Державної фіскальної служби України станом на 05.04.2019 року вказаний транспортний засіб значиться як не вивезений з митної території України.

Згідно до ч.1 ст. 95 Митного кодексу України встановлено, що строк транзиту транспортного засобу через митну територію України не повинен перевищувати 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 повинен був вивезти за межі митної території України автомобіль марки «RENAULT KANGOO», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер Литви НОМЕР_2 в строк до 29.11.2018 року переміщуючись в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС або до 04.12.2018 року в зоні діяльності будь-якої іншої митниці.

Від надання пояснення гр.. ОСОБА_1 відмовився, однак факту вивезення на митну територію України автомобіля марки «RENAULT KANGOO», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер Литви НОМЕР_2 не заперечує.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до органу доходу і зборів призначення більше ніж на десять діб, вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Згідно довідки №333/19 від 05.04.019 року ( а.с11) та квитанції від 05.04.2019 року (а.с.12), акту виконаних робіт від 05.04.2019 року (а.с.13), автомобіля марки «RENAULT KANGOO», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер Литви НОМЕР_2 , з 28.11.2018 року до 05.04.2019 року знаходився на ремонті в шинному центрі VIANOR за адресою м. Тячів, вул .. Голлоші, 21 «г» ФОП ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено Кодексом.

У відповідності до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з положеннями ст. 318 МК України, зокрема, органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.

Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, зокрема: перевірки документів та відомостей, які відповідно до ст.335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

Відповідно до ч. 1 ст. 335 МК України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості, зокрема, при перевезенні автомобільним транспортом - документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 МК України, проведення передбачених Кодексом митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення.

Відповідно до п. 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, зокрема, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України та відповідальність за порушення митних правил, регулюються Митним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України (далі - МК України), громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч. 1 ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до статті 95 МК України встановлюються строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 1 ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Суд також зазначає, що в силу приписів ст.ст. 90, 93, 102 МК України та розділу І п.4 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2015 року (з наступними змінами та доповненнями), такий автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку.

Диспозиція ч. 3 ст. 470 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Санкція даної норми передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Виходячи з аналізу наведеної норми, можна прийти до висновку, що перелік триваючих порушень митних правил не є вичерпним.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 01.12.2003 №22-34-1465, від 17.07.2007 № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

Враховуючи вимоги чинного законодавства, порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України починається з моменту закінчення визначеного строку для вивезення автомобіля, ввезеного в режимі «транзит» і триває упродовж всього часу невиконання вимоги.

З огляду на те, що ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України транзитний строк доставки автомобіля, що перебував під митним контролем, більше ніж на десять діб, в його діях наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Згідно ст. ст. 95, 192 МК України до строків транзитних перевезень не включається строк, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів. Однак при цьому перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Позивач, факт порушення терміну вивезення вказаного автомобіля за межі митної території України не заперечують, проте вказують, що причиною порушення послугували обставини непереборної сили - несправність транспортного засобу, на підтвердження чого подано документи, що підтверджують факт ремонту автомобіля у період з 28.11. по 05.004.2019р. та неможливості його вивезення у строки, передбачені ч.1 ст.95 МК України, які митним органом були прийняті, перевірені, у зв`язку з чим автомобіль було випущено за межі митної території України у звичайному порядку.

Відповідно до частини першої статті 460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

При цьому пунктом 5 Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, передбачено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.3ст.470МитногокодексуУкраїни,є, окрім підтвердження обставин аварії/непереборної сили

відповідними документами, повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Утім, як встановлено судом, у матеріалах справи відсутні будь-які звернення та повідомлення в межах встановленого строку транзитного перевезення про обставин непереборної сили та неможливість вивезення автомобіля марки «RENAULT KANGOO», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер Литви НОМЕР_2 .

Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджували не можливість позивача повідомити митний орган в межах встановленого строку транзитного перевезення про обставин непереборної сили та неможливість вивезення автомобіля «RENAULT KANGOO», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер Литви НОМЕР_2

Так, суд не бере до уваги, як доказ, заяву позивача до Закарпатської митниці ДФС від 29.11.2018 року про обставини непереборної сили та неможливість вивезення автомобіля марки «RENAULT KANGOO», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер Литви НОМЕР_2 , оскільки суду не надано доказів проте, що відповідачем у вказані строки отримано вказану заяву.

А інших доказів про повідомлення відповідача про обставин непереборної сили та неможливість вивезення автомобіля в межах встановленого строку суду не надано.

З огляду на викладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. 288 КУпАП, ч.1 ст 31ст. ст. 90, 95, 102, 192, 246,257,318, 335,381, 460, 467, 470, МК України, керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 242, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови про порушення митних правил №1861/30500/19 від 15 травня 2019 року - відмовити.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом десять днів з дня його проголошення через Тячівський районний суд Закарпатської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Закарпатська митниця ДФС, місце розташування: м. Ужгород, вул.. Собранецька, 220, Закарпатської області.

Повний текст рішення виготовлено 30.07.2019 р.

Суддя: В.В. Чопик