Справа № 817/1106/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 рокуЛьвів№ В-857/1392/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року (постанова ухвалена в м. Львові, судом у складі головуючого судді Попка Я.С., суддів: Сеника Р.П., Онишкевича Т.В., повне судове рішення складено 28.11.2018) у справі за апеляційною скаргою Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року у справі №817/1106/18 за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 19.04.2018 звернувся в суд із адміністративним позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; зобов`язати відповідача провести з 01 квітня 2018 року йому перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Зобов`язано Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести з 01 квітня 2018 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просило рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовувало тим, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, а відтак дія норми частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на нього не поширюється.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 під час участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з 06.06.1986 по 18.10.1986 був призваний на військові збори, не під час проходження дійсної строкової служби, а тому позивач не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії згідно ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

28.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі № 817/1106/18 за виключними обставинами.

Позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України, словосполучення «дійсної строкової служби», яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Заявник просить переглянути за виключними обставинами постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 у справі № 817/1106/18, скасувати її, апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідач подав відзив на заяву ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами та залишити оскаржену постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд даної заяви за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів заяви про перегляд за виключними обставинами та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 3 групи, захворювання якого пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копіями посвідчень: серії НОМЕР_1 , виданого 14.01.2003 Рівненською обласною державною адміністрацією, та серії НОМЕР_2 , виданого 16.12.2005.

Позивач перебуває на пенсійному обліку в Рівненському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області з 18.07.1997 і отримує пенсію по інвалідності 3 групи по захворюванню, пов`язаному з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до вимог ст. 54 Закону №796.

В березні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату йому пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, згідно з ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом № 183/10 від 12.04.2018 Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило позивача про відмову у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796, оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної строкової служби, а як військовозобов`язаний, що призваний на збори, тому і не має права на отримання пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року (а.с.14-15).

Вважаючи таку відмову незаконною позивач звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що положення частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 щодо права на перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, розповсюджуються не лише на військовослужбовців строкової служби, а й на військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно частин першої, п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Згідно частини 1 статті 365 КАС України, заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина 2 статті 365 КАС України).

Таким чином, заява про перегляд за виключними обставинами судового рішення суду апеляційної інстанції з підстав визначених пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України може бути подана, якщо судом апеляційної інстанції було змінено або ухвалено нове судове рішення.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 підлягає до розгляду, оскільки Восьмим апеляційним адміністративним судом постановою від 27.11.2018 скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове про відмову позивачу в задоволенні позову.

Частиною 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній до 01.10.2017) визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Таким чином, частиною 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Разом з тим, частиною 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року.

Згідно висновків, викладених в рішенні Другого Сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 (справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), у відповідності зі статтею 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Відповідно до частини першої статті 24 Основного Закону України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Конституційний Суд України вважав, що гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод та не виключає можливості законодавця при регулюванні питань соціального забезпечення встановлювати певні відмінності щодо обсягу такого забезпечення.

Стаття 9 Закону визначає осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до яких належать, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків (пункт 1).

Військовослужбовці, які виконували військовий обов`язок під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мали однаковий статус, однакові обов`язки та функції, в результаті виконання яких їх здоров`ю заподіяна шкода.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що згідно законодавства військовослужбовці, які постраждали під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при виконанні військового обов`язку, мають різний рівень соціального забезпечення. Такий підхід законодавця до визначення рівня соціального забезпечення вказаних категорій осіб не відповідає принципу справедливості та є порушенням конституційного принципу рівності.

Таким чином, як вважає Конституційний Суд України, законодавець не забезпечив певні категорії військовослужбовців, які виконують конституційно значущі функції щодо захисту Вітчизни, особливими умовами соціального захисту, обсяг яких має передбачати гідні умови їх життя й повне відшкодування заподіяної шкоди, чим порушив сутність конституційного права на соціальний захист, конституційні гарантії щодо безумовного забезпечення належного рівня їх соціального захисту.

З огляду на наведене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини третьої статті 59 Закону щодо визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, що поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, є такими, що суперечать Конституції України.

Внаслідок чого, визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону визнане неконституційним і втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд України (далі - Конституційний Суд або Суд) є органом конституційної юрисдикції, який забезпечує верховенство Конституції України, вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до Конституції України.

За приписами статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зі змісту наведеного видно, що дія окремих положень частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» втратила чинність з 25.04.2019 і не має зворотної сили.

Рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 (справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) не може бути застосовано до правовідносин з приводу виплати пенсії позивачеві, що виникли до 25.04.2019, а саме в період з 01.04.2018 по 24.04.2019.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.11.2018 у справі № 755/4893/18.

Враховуючи, що у період з 01 квітня 2018 року по 24 квітня 2019 року визнані неконституційними положення частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були чинними, оскільки втратили чинність лише з 25.04.2019, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача шляхом зобов`язання відповідача провести йому з 25 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії в період з 01 квітня 2018 року по 24 квітня 2019 року слід відмовити.

В частині позовних вимог про визнання протиправними дій Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, слід відмовити, оскільки такі дії станом на момент ухвалення рішення були правомірними, так як на момент розгляду справи вимога частини третьої статті 59 Закону щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи лише під час проходження дійсної строкової служби була чинною.

Відповідно до частини 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі № 817/1106/18 підлягає до задоволення частково, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року слід скасувати та постановити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 229, 243, 325, 329, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року задовольнити частково.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі № 817/1106/18 скасувати за виключними обставинами, прийняти нову постанову, якою апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року в адміністративній справі № 817/1106/18 задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року в справі № 817/1106/18 скасувати, прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 25 квітня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 29.07.2019