Справа № 320/2714/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2714/19 Головуючий у І інстанції - Терлецька О.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ключковича В.Ю., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Київської обласної державної адміністрації Терещука Олександра Дмитровича про визнання протиправно бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Голови Київської обласної державної адміністрації Терещука Олександра Дмитровича, в якому просив визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень - голови Київській обласній державній адміністрації Терещука Олександра Дмитровича щодо не затвердження нового складу ГР при КОДА протиправною та зобов`язати голову Київській обласній державній адміністрації Терещука Олександра Дмитровича затвердити новий склад Громадської ради при Київській обласній державній адміністрації відповідно до Протоколу № 1 від 29 січня та 18 лютого 2019 року Установчих зборів для формування нового складу Громадської ради при Київській обласній державній адміністрації.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року позовну заяву повернуто Позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

За приписами ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини 1 статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року адміністративний позов залишено без руху та надано Позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зокрема шляхом подання до суду заяви, в якій буде зазначено обґрунтування порушення оскаржуваною бездіяльністю прав чи інтересів позивача. До такої заяви Позивачем мало бути приєднано документ про сплату судового збору за звернення до Київського окружного адміністративного суду з позовом немайнового характеру в розмірі, визначеному з дотриманням вимог Закону № 3674-VI, а саме - 1536,80 грн.

21 червня 2019 року до суду надійшла заява Позивача про усунення недоліків позовної заяви, в якій просив суд прийняти позовну заяву до розгляду, яку розглядати в порядку спрощеного провадження.

Суддею суду першої інстанції встановлено, що до позовної заяви разом із заявою про усунення недоліків Позивачем подано клопотання із проханням звільнити від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що відповідно до особистого кабінету в ПФУ Позивач отримає пенсію менш прожиткового рівня. Тобто вважається таким, що знаходиться в скрутному матеріальному стані та сплата судового збору у розмірі 1 536,80 грн. при пенсії у 1497,00 грн. є суттєвою, тому вважає, що в суду є всі підстави для звільнення від судового збору.

Розглянувши подану Позивачем заяву про звільнення від сплати судового збору, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про її необґрунтованість, оскільки Позивачем не надано до суду доказів, що сума його пенсії складає 1497,00 грн., а також не доведено, що пенсія є його єдиним джерелом доходу.

Повертаючи позовну заяву Позивачу суддя суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуті недоліки, визначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а тому така позовна заява підлягає поверненню відповідно до п.1 ч. 4 статті 169 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору та звільнення від його сплати, врегульовані положеннями Закону України "Про судовий збір" та Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви Позивачу, суддя суду першої інстанції зазначав, що Позивачем не надано до суду доказів, що сума його пенсії складає 1497,00 грн., а також не доведено, що пенсія є його єдиним джерелом доходу.

Проте, суддя суду першої інстанції помилково не врахувала, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" необхідно враховувати доходи Позивача за попередній календарний рік.

Крім того, ухвала судді суду першої інстанції не містить правової оцінки тим обставинам (аргументам), які зазначені Позивачем в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, а саме, що він отримає лише пенсію та у зв`язку з інвалідністю Позивач не отримує заробітну плату з 2013 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суддя суду першої інстанції фактично не дослідив обставини, зазначені Позивачем і формально послався на те, що наведені ним у клопотанні обставини не свідчать про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, та не вказав, які саме обставини і докази на підтвердження рівня майнового стану мав надати Позивач.

Крім того, Європейський Суд неодноразово, зокрема, у справі "Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії", наголошував на тому, що судовий збір має бути "розумним", тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Оскільки невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Також, Європейський Суд неодноразово вказував на необхідність дотримання з однієї сторони балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, та з іншої - правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді. Для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію.

Тобто, при оцінюванні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження.

Кодекс адміністративного судочинства України, та Закон України "Про судовий збір" передбачають можливість звільнення від сплати судового збору, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору в залежності від майнового стану особи. Тобто, визначено єдиний критерій для застосування таких пільг при сплаті судового збору - майновий стан особи.

У справі "ФК Мретебі проти Грузії" Європейський суду з прав людини розглядав питання законності відмови Верховного Суду Грузії від звільнення від сплати судового збору заявника (футбольного клубу), та відмітив, що Верховний Суд неналежним чином дослідив аргументи заявника, не вказав, чи достатньо наданих йому доказів на підтвердження фінансової неможливості сплатити судовий збір та не витребував доказів, яких, на його думку, не вистачало. Верховний Суд просто зазначив, що ніяких підстав для надання звільнення від судового збору не існувало.

У цій справі Суд назвав відмову Верховного Суду звільнити заявника від сплати судового збору, без відповідного обґрунтування, "безпідставним" обмеженням права останнього на доступ до правосуддя та зазначив, що, на його переконання, відмова у звільненні була зумовлена виключно бажанням Верховного Суду поповнити державний бюджет.

Таким чином, питання перевірки реальної спроможності заявників сплатити судовий збір набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявники ставлять питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору. За наявності таких питань суди повинні вказувати, які конкретно докази заявник має надати на підтвердження факту свого незадовільного майнового стану, у разі якщо наданих доказів недостатньо або вони не є належними.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа № 591/1484/17).

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів не погоджується з висновком судді суду першої інстанції про повернення позовної заяви Позивачу.

Відповідно до положень ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування суддею суду першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що допущені суддею суду першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нового судового рішення про направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 133, 152, 240, 241, 242, 243, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: В.Ю. Ключкович

Л.О. Костюк