Справа № 522/11337/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/11337/19
Головуючий в 1 інстанції: Абухін Р. Д.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Потапчука В.О. та Семенюка Г.В.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: представника апелянта - ОСОБА_1 та представника позивача - Стельмаха Олександра Миколайовича ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_3 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі ДМСУ) звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило про затримання ОСОБА_3 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування.

В обґрунтування позову було зазначено, що в результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у відповідачки було встановлено, що вона порушила правила перебування іноземців в Україні та ухилилася від виїзду після закінчення терміну перебування. На даний час відповідачка на території України знаходиться незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 08 липня 2019 року позовні вимоги було задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що 27 червня 2019 року співробітниками Державної прикордонної служби України при спробі перетинання державного кордону із України в Угорщину поза пунктами пропуску у складі групи осіб було виявлено громадянку Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 .

30 червня 2019 року начальником Мукачівського прикордонного загону було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 та зобов`язано її покинути територію України у термін до 05 липня 2019 року.

У визначений термін відповідачка з території України не виїхала.

08 липня 2019 року співробітниками Державної прикордонної служби України було виявлено та доставлено до ГУ ДМС України в Одеській області особу без документів, яка назвалась громадянкою Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 .

В результаті проведеної перевірки було встановлено, що вказана особа порушила правила перебування іноземців в Україні проживання без документів на право проживання в Україні. ОСОБА_3 на території України знаходиться незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

08 липня 2019 року за порушення ч.1 ст.203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, відносно відповідачки складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД №008328 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 08 липня 2019 року ПН МОД № 008328 була притягнута до адміністративної відповідальності на суму в розмірі 1700,00 грн..

З огляду на наявність обґрунтованих підстав (на думку ДМСУ) вважати, що відповідачка буде ухилятись від виконання рішення про примусове повернення та існування ризику її втечі, ДМСУ звернулось з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не має законних підстав для перебування на території України, тому є обґрунтовані підстави вважати, що вона ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення, що підтверджується її ухиленням від добровільного виїзду, відсутність коштів на повернення до країни походження.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Преамбулою Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон) передбачено, що цей Закон визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Засади правового статусу іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 3 Закону, згідно якої іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини.

Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Положеннями статті 26 Закону передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Як було зазначено вище, 30 червня 2019 року начальником Мукачівського прикордонного загону було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 та зобов`язано її покинути територію України у термін до 05 липня 2019 року.

Разом з тим, у визначений термін відповідачка не виконала вказане рішення про примусове повернення в країну походження.

За змістом ч.1 ст.30 Закону вбачається, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

У зв`язку з не виконанням в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, ДМСУ звернулось до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_3 про її примусове видворення за межі території України (справа № 522/11338/19 суддя Чернявська Л.М.).

Статтею 289 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства.

Так, положеннями вказаної статті передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства заходу, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

З аналізу наведеного вбачається, що підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України є наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Так, з протоколу судового засідання суду першої інстанції (а.с.20-22) вбачається, що відповідачка пояснила, що не має бажання залишати Україну.

Крім того, у вказаному ж протоколі судового засідання суду першої інстанції представником позивача (з пояснень ОСОБА_3 ) зазначено про знаходження паспортного документа відповідачки у посередника.

Таким чином, враховуючи наявність поданого адміністративного позову про примусове видворення за межі території України ОСОБА_3 , що є обов`язковою умовою при вирішенні питання відповідно до ч.1 ст.289 КАС України про затримання, та з огляду на відсутність у відповідачки паспортного документу та її вказані пояснення щодо не бажання залишати територію України, зазначені в протоколі судового засідання суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість даних позовних вимог про затримання ОСОБА_3 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що станом на 09 липня 2019 року ОСОБА_3 не отримувала рішення начальника Мукачівського прикордонного загону від 30 червня 2019 року про примусове повернення в країну походження громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 , яким зобов`язано її покинути територію України у термін до 05 липня 2019 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки матеріали справи містять розписку (а.с.75), згідно якої відповідачка була 30 червня 2019 року повідомлена про рішення (від тієї ж дати) начальника Мукачівського прикордонного загону про примусове повернення в країну походження громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 , яким зобов`язано її покинути територію України у термін до 05 липня 2019 року.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року (суддя Довжанин В.М.) по справах 303/4136/19 (судом відмовлено в задоволенні позову міграційної служби про примусове видворення ОСОБА_3 за межі України) та № 303/4137/19 (судом відмовлено в задоволенні позову міграційної служби про затримання ОСОБА_3 з метою ідентифікації та забезпечення її примусового видворення за межі території України), оскільки вказані рішення винесені хронологічно до спливу строку, наданого рішенням від 30 червня 2019 року начальника Мукачівського прикордонного загону про примусове повернення в країну походження громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 , яким зобов`язано її покинути територію України у термін до 05 липня 2019 року. Суд апеляційної інстанції також зазначає, що у вказаних судових справах Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області існували інші правові обставини, що унеможливлюють прийняття їх до уваги по даним спірним правовідносинам.

Також, колегія суддів не приймає до уваги факт оскарження в Ківерцівському районному суді Волинської області ОСОБА_3 рішення начальника Мукачівського прикордонного загону від 30 червня 2019 року про примусове повернення в країну походження та факт зупинення провадження Приморським районним судом м.Одеси по справі за позовом до ОСОБА_3 про примусове видворення її за межі території України (справа № 522/11338/19 суддя Чернявська Л.М.), а також посилання апелянта на ситуацію у країні її походження, оскільки вказані обставини не мають суттєвого та визначального значення для вирішення даного спору про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

На думку колегії суддів, ключовими обставинами, які впливають на вирішення даних спірних правовідносин є:

- наявність чинного рішення начальника Мукачівського прикордонного загону від 30 червня 2019 року про примусове повернення в країну походження громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 , яким зобов`язано її покинути територію України у термін до 05 липня 2019 року;

- наявність поданого адміністративного позову про примусове видворення її за межі території України (справа № 522/11338/19 суддя Чернявська Л.М.);

- наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення та у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, який дає право на виїзд з України.

На думку колегії суддів обґрунтованість вказаних підстав підтверджується тими обставинами, що відповідачка була затримана під час нелегального перетину кордону із України в Угорщину, своєчасно (30 червня 2019 року) була повідомлена про рішення від 30 червня 2019 року начальника Мукачівського прикордонного загону про примусове повернення в країну походження громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_3 , яким зобов`язано її покинути територію України у термін до 05 липня 2019 року, але добровільно не виконала вказане рішення, під час судового засідання в суді першої інстанції виявила бажання залишитись в Україні, а також тією обставиною, що на момент затримання 08 липня 2019 року відповідачка не мала паспорту.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08 липня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.