Справа № 814/1094/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1094/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року у зв`язку з виключними обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач, УПФ), в якому просив:

- перерахувати та виплатити пенсію з 01.10.2017 року у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, у відповідності до нової редакції ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 03.10.2017 року та виплачувати її в майбутньому.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відмова відповідача у перерахунку його пенсії, що пов`язаний зі змінами в законодавстві, свідчить про порушення суб`єктом владних повноважень ст. 19 Конституції України, яка зобов`язує органи державної влади та їх посадових осіб діяти відповідно до законодавства України. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії, як ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС, з 01.10.2017 року, у зв`язку зі зміною ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. У задоволенні решти позовних вимог, судом відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2018 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 року - скасовано та прийнято по справі нове рішення у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

27.05.2019 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2018 року за виключними обставинами, в якій заявник просив скасувати її в зв`язку з виключними обставинами. Вказана заява обґрунтована тим, що Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 року у справі №1-р(ІІ)/2019, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової служби», яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що заяву позивача задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст.361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч.5 ст.361 КАС України вказано, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 року у справі №1-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової служби», яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яке застосовувалось судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.08.2018 року, а тому наявні передбачені ст.361 КАС України підстави для перегляду вказаного судового рішення за виключними обставинами.

Так, положенням ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Тобто, обов`язковою була умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період.

Таким чином, право на обчислення пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» поширюється на осіб визначених ч.3 ст.59 цього Закону лише за наявності у сукупності трьох умов, а саме:

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Згідно матеріалів справи, у період з 05.11.1972 року по 18.11.1974 року позивач проходив дійсну строкову службу (а.с.26).

У період з 05.12.1986 року по 20.02.1987 року його було призвано на спеціальні збори з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.25).

06.04.1993 року позивача документовано посвідченням громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи №017452 (а.с.7).

З 2001 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду, як пенсіонер по інвалідності та отримує пенсію, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII (в редакції чинній на момент виходу на пенсію).

28.03.2018 року позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року.

06.04.2018 року листом за №С-10П3 Пенсійний фонд відмовив ОСОБА_1 у задоволенні вказаної заяви, зазначивши, що відсутні підстави для перерахунку його пенсії, згідно ч.3 ст.59 Закону №796-XII, оскільки участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС останній приймав не в період проходження строкової служби.

Приймаючи постанову від 28.12.2018 року, апеляційний суд виходив з того, що оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, то він не має права на перерахунок пенсії відповідно до ч.3 ст.59 вказаного Закону, оскільки не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на вказаний перерахунок.

Проте, 25.04.2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Стаття 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Отже, цим Рішенням Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

У рішенні Конституційного Суду України наголошується, що закріплений у Конституції України обов`язок громадян України потребує поваги, а статус військовослужбовців будь-яких категорій обумовлюється військовою службою, інститут якої надає їм спеціальний статус.

Вирішуючи порушені в конституційних скаргах питання, Конституційний Суд України зазначив, що аналіз положень ст.ст.16, 17 Конституції України дає підстави для висновку, що особи, які під час проходження військової служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту. За Конституцією України посилений соціальний захист вказаних категорій осіб вимагає від держави виконання обов`язку визначати такий обсяг їх соціального забезпечення, який гарантуватиме їм гідні умови життя, а також повне відшкодування заподіяної шкоди.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що військовослужбовці строкової служби, пенсія яким призначається за ч.3 ст.59 Закону та обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, в окремих випадках мають вищий рівень соціального захисту, оскільки розмір їх соціального забезпечення є значно більшим порівняно з іншими категоріями військовослужбовців (у тому числі військовозобов`язані під час участі у військових зборах), які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків.

«Отже, військовослужбовці, які постраждали під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при виконанні військового обов`язку, мають різний рівень соціального забезпечення. Такий підхід законодавця до визначення рівня соціального забезпечення вказаних категорій осіб не відповідає принципу справедливості та є порушенням конституційного принципу рівності», - підкреслюється у Рішенні Суду.

Таким чином, на думку Конституційного Суду України, законодавець не забезпечив певні категорії військовослужбовців, які виконують конституційно значущі функції щодо захисту Вітчизни, особливими умовами соціального захисту, обсяг яких має передбачати гідні умови їх життя й повне відшкодування заподіяної шкоди, чим порушив сутність конституційного права на соціальний захист, конституційні гарантії щодо безумовного забезпечення належного рівня їх соціального захисту.

Словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях ч.3 ст.59 Закону, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що положення ч.3 ст.59 Зaкoну Укрaїни «Про статус і соціальний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» в частині «дійсної строкової» втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а відтак позивач має право на перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі згідно ч.3 ст.59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» з 25.04.2019 року.

Колегія суддів враховує, що станом на день звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії останній діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, відповідно колегія суддів не вбачає в його діях протиправності.

Разом з тим, у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України (другий сенат) щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч.3 ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 25.04.2019 року №1-р(ІІ)/2019 справа №3-14/2019 (402/19, 1737/19), колегія суддів вважає, що з дати прийняття даного рішення у позивача виникло право на здійснення обумовленого вимогами ч.3 ст.59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» перерахунку пенсії.

У зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що з метою належного та повного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача здійснити з 25.04.2019 року перерахунок та виплату позивачу пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої ч.3 ст.59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» на 1 січня відповідного року.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами підлягає частковому задоволенню, шляхом скасування постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2018 року та ухвалення нової постанови, про скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволенні позовних вимог.

Згідно п.2 ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Керуючись ст.ст.325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов`язати Баштанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести з 25 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.