Справа № 302/386/19
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7524/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Бруновської Н.В., Довгої О.І.,

за участю секретаря судового засідання: Герман О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2019 року, ухвалене суддею Гайдур А.Ю. в смт Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, повний текст якого складений 03 червня 2019 року, у справі №302/386/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача Закарпатської митниці ДФС, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0554/30500/19 від 12.03.2019 та закрити провадження у справі. При цьому, позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови слугувало перевищення встановленого ст.95 Митного кодексу України строку транзитного перевезення транспортного засобу. Позивач даний факт не заперечує, однак не погоджується із висновком відповідача, що такі дії є правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.470 Митного кодексу України. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не враховано наявності обставин, які унеможливлювали повернення транспортного засобу на митну територію Чехії, а саме факту перебування транспортного засобу на ремонті, про що шляхом подання відповідної заяви позивачем було повідомлено Закарпатську митницю ДФС.

Також позивач зазначає, що під час складання протоколу про порушення митних правил №0554/30500/19 від 02.02.2019 ним надано пояснення та підтверджено належними доказами факт поломки й перебування автомобіля на ремонті головному державному інспектору відділу митного оформлення №3 м/п «Тиса» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 .

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2019 року позов задоволено, скасовано постанову в справі про порушення мтних правил №0554/30500/19 від 12.03.2019, винесену в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар А.В. про визнання ОСОБА_1 , 1999 р.н.. винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Провадження в справі про порушення митних правил №0554/30500/19 стосовно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 звертався до Закарпатської митниці ДФС із заявою від 31.08.2018 щодо поломки транспортного засобу, проте до заяви документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, у відповідності до статті 460 Митного кодексу України не надав. Документи, надані позивачем, вказують лише на перебування автомобіля на ремонті й не містять жодних доказів того, що ремонту зазначений транспортний засіб потребував в результаті аварії або настання обставин непереборної сили та не міг бути доставлений до митного органу призначення. Крім того, вказує на те, що ФОП « ОСОБА_3 » в розумінні Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 №657, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 за №1669/21981, не є уповноваженою особою на видачу документів, що підтверджують факт таких обставин.

Скаржник зазначає, що поломка транспортного засобу не є обставиною, внаслідок якої транспортний засіб не може прибути до органу доходів і зборів призначення, й не може завадити його доставці до цих органів за допомогою інших технічних засобів, оскільки митне законодавство не передбачає необхідність вивезення автомобіля виключно власним ходом, а лише визначає обов`язок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення у встановлені законом строки.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 12 березня 2019 року в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар А.В. виніс постанову у справі про порушення митних правил №0554/30500/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 8500 грн.

Із змісту вказаної постанови митного органу слідує, що 02.02.2019 о 13 год. 53 хв. в зону митного контролю на ділянку «Виїзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, заїхав автомобіль марки «VW», моделі «PASSAT», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер знак Чехії НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував у приватних справах із України в Словаччину.

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС України, встановлено, що 27.08.2018 о 13 год. 58 хв. через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, гр. ОСОБА_1 ввіз на митну територію України вищевказаний автомобіль в митному режимі «транзит». Станом на 02.02.2019 вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значився. Таким чином, було встановлено, що ОСОБА_1 перевищив більше ніж на десять діб встановлений ст.95 Митного кодексу України строк транзиту т/з, що перебував під митним контролем, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 мав вивезти т/з в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС до 01.09.2018 (включно). В письмовому поясненні від 02.02.2019 ОСОБА_1 підтвердив факт невивезення транспортного засобу за межі України у встановлені строки у зв`язку з його поломкою та подальшим ремонтом, на ствердження чого подав представнику Закарпатської митниці ДФС заяву від 31.08.2018 про неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України та докази на підтвердження неможливості вивезення транспортного засобу у зв`язку з його перебуванням на ремонті в СТО.

Жодних документів, які б свідчили про наявність обставин непереборної сили, аварії, протиправних дій третіх осіб, відмови в митному оформлення та у складанні протоколу порушення митних правил ОСОБА_1 Закарпатській митниці ДФС не надав, оскільки заява до Закарпатської митниці ДФС не є відповідним документом, який би свідчив про наявність аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, заява не відповідає вимогам п.п.5,6 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму (затв. наказом МФУ 31.05.2012 № 657) та фактично є повідомленням митниці про непідтверджену необхідність проведення ремонту авто. Довідка автосервісу та додані до неї документи свідчать про технічне обслуговування та ремонт автомобіля і не підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили. Докази, які підтверджували б факт аварії чи дії обставин непереборної сили, у ході провадження по справі не здобуті, а тому терміни перебування автомобіля на ремонті в контексті ст.192 МК України не підлягають виключенню зі встановленого ч.1 ст. 95 МК України строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту, оскільки його не переривають.

Також у постанові зазначено, що несправний стан та можливий ремонт автомобіля не міг завадити гр. ОСОБА_1 вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, за допомогою буксирування).

Постанова містить покликання на те, що вчинення гр. ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України підтверджується особистим поясненням, протоколом про ПМП №0554/30500/19 від 02.02.2019, витягами АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ (ДФС) та іншими матеріалами справи.

ОСОБА_1 , вважаючи постанову в справі порушення митних правил протиправною, звернувся до суду з вимогою про її скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 318 Митного кодексу України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з частиною 1 статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на іншу територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 1 статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 Митного кодексу України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше, ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Статтею 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Відповідно до статей 90, 93, 102 Митного кодексу України та розділу І п.4 наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 № 1118 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України", автомобіль позивача перебував під митним контролем, а до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний:

1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;

2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 (далі - Порядок), визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

В розумінні п.2 розділу VIII Порядку: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Так, ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог покликається на обставину непереборної сили, а саме поломку транспортного засобу, яка унеможливила його пересування.

Згідно з п.3 розділу VIII Порядку, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п.5 розділу VIII Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: про проведення додаткової перевірки; про накладення адміністративного стягнення; про закриття провадження у справі.

Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (ч.6 ст.530 МК України).

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Так, зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 31.08.2018 позивач звернувся до митного органу із письмовою заявою про неможливість вивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, у встановлені ст. 95 Митного кодексу України строки.

Згідно наданих гр. ОСОБА_1 пояснень та документів вказаний транспортний засіб перебував на ремонті в період з 28.08.2018 до 02.02.2019.

На спростування висновків відповідача, викладених в оскаржуваній постанові, позивачем на розгляд суду надано докази, що свідчать про обставини, що унеможливлювали доставку транспортного засобу та тривалість їх дії.

На підтвердження перебування автомобіля марки «VW», моделі «PASSAT», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер знак Чехії НОМЕР_2 , в період з 28.08.2019 по 02.02.2019 на ремонті, позивачем надано:

-договір про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу укладеного 28.08.2018 між ФОП « ОСОБА_3 » та ОСОБА_4 ;

-акт № 08/10 приймання-передачі транспортного засобу, його складових для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту від 28.08.2019, складеного ФОП « ОСОБА_3 »;

-наряд-замовлення № 08/10 від 28.08.2018 на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобіля;

-акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 02.02.2019 щодо ремонту двигуна авто із зазначенням назви робіт (послуг), який підписаний виконавцем СПД ФО ОСОБА_3 та замовником ОСОБА_1 , завірений печаткою ФОП « ОСОБА_3 ;

-акт передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту від 02.02.2019 (а.с.77-83).

Слід також зазначити, що 31.08.2018 позивач повідомив Закарпатську митницю ДФС про вказані вище обставини письмовою заявою, яка містить відомості, що надають можливість ідентифікувати транспортний засіб як такий, що перебуває під митним контролем, та зобов`язався вивезти автомобіль протягом доби після завершення проведення ремонтних робіт (а.с.67).

Під час складання протоколу про порушення митних правил на митному посту "Тиса" 02.02.2019, позивач надав інспектору ОСОБА_2 пояснення щодо підстав невивезення транспортного засобу у встановлені строки та документи на їх підтвердження:

-довідку від 02.02.2019 за вих. № 6, видану ФОП ОСОБА_3 , про те, що автомобіль марки «VW», моделі «PASSAT», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер знак Чехії НОМЕР_2 , перебував на ремонті в СТО "Бумер" за адресою: смт Міжгір`я, вул.Добролюбова,2, з 28.08.2018 по 02.02.2019, для проведення ремонту двигуна автомобіля;

-акт № 02/3 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 02.02.2019, Замовником яких вказано ОСОБА_1 , а Виконавцем виконаних робіт - ФОП ОСОБА_3 ;

- квитанцію до прибуткового касового ордера № 31 від 02.02.2019 про оплату за надані послуги з ремонту автомобіля на суму 60000 грн,;

-копію заяви, адресованої начальнику Закарпатської митниці ДФС Балуєву С.С., від 31.08.2018 про неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу;

-копії реєстраційної картки «Форма 11» від 31.08.2018, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців ФОП « ОСОБА_3 » (а.с.65-73).

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що позивач в межах строку транзитного перевезення повідомив митний орган про неможливість вивезення транспортного засобу шляхом подання відповідної заяви з відомостями, що дають можливість ідентифікувати транспортний засіб як такий, що перебував під митним контролем, надані позивачем документи в підтвердження перебування транспортного засобу на ремонті у зв`язку з його несправністю є належними доказами, що свідчать про обставини, що унеможливлювали доставку транспортного засобу до митного органу, та тривалість їх дії.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові особисте суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту.

З огляду на положення ст.ст. 5, 21, 245 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов`язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Так, ОСОБА_1 при зверненні до суду заявлено позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0554/30500/19 від 12.03.2019 та закриття провадження у справі.

Однак, позовні вимога про визнання рішення суб`єкта владних повноважень протиправним задоволенню не підлягає, оскільки в даному випадку охоплюються вимогами щодо її скасування.

В розумінні ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу частини 1 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено статтею ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 цієї статті за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Водночас, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил згідно з статтею 531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відтак, апеляційний суд вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови від 12 березня 2019 року відповідачем не було надано належну оцінку обставинам справи та вимогам ст.527 МК України стосовно наявності підстав для закриття провадження у справі.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вірним способом відновлення порушених прав позивача є скасування постанови в справі про порушення митних правил №0554/30500/19 від 12.03.2019 та закриття провадження у справі, що відповідає положенням ч.3 ст.286 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2019 року у справі №302/386/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга