Справа № 340/336/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2019 року м. Дніпросправа № 340/336/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., секретар судового засідання - Новошицька О.О., за участю представника відповідача - Панова С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі

апеляційну скаргу

Кіровоградської митниці ДФС

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року в адміністративній справі №340/336/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Пасічник Ю.П., повний текст рішення складено 09.04.2019 року)

за позовом ОСОБА_1

до Кіровоградської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Кіровоградської митниці ДФС, в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення Кіровоградської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА901000/2019/000010/2 від 03.01.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901010/2019/00009 від 03.01.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано документи, в яких зафіксована ціна автомобіля в розмірі 20000 польський злотий, що за курсом Національного банку Польщі станом на день оформлення митної декларації становило 4664,61 Євро, в той час як на думку відповідача у позивача відсутні документи на підтвердження фактично сплаченої ціни за автомобіль.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Кіровоградської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА901000/2019/000010/2 від 03.01.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901010/2019/00009 від 03.01.2019 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивачем при здійснені митного оформлення так і при винесені рішення про коригування митної вартості не було надано будь-яких документів, які б містили відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль. Також, суд першої інстанції хибно зазначив, що відповідач повинен лише використовувати інформацію з ПІК ЄАІС, в той час як контролюючий орган з метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів відповідно до Методичних рекомендацій може використовувати інші джерела інформації, зокрема відомості з інформаційного ресурсу SCHWAKE.

В відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що

13.12.2018р. позивачем придбано в Республіці Польща у ТСФ "ТРАНС-ШПІЛЬ" транспортний засіб - автомобіль марки SCODA модель OCTAVIA, 2013 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , бувший у використанні та мав аварійні пошкодження.

Вказана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи копією рахунку-фактури №151/2018 продажу вживаного автомобіля (продаж у приватних цілях) складений мовою оригіналу (польська), та його перекладом на українську мову, від 13.12.2019р., касовим ордером про прийняття готівкових коштів від 14.12.2018р. та переказом коштів від 13.12.2018 року мовою оригіналу та переклад на українську мову, заявою про продаж автомобіля та отримання коштів мовою оригіналу та переклад на українську мову.

Вивезення придбаного автомобіля з території Європейського союзу здійснювалось через територію Республіки Польща на підтвердження чого позивачем надано митну декларацію складену митними органами Польщі №18PL361010E1334925 від 14.12.2018р.

21.12.2018р. придбаний позивачем автомобіль було ввезено на територію України, що підтверджується актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобі, ручної поклажі та багажу, складеним посадовими особами Кіровоградської митниці ДФС.

21.12.2018р. позивачем подано до відповідача митну декларацію №UA901010/2018/012063, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: автомобіль марки SCODA модель OCTAVIA, 2013 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 .

При цьому, позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає за ціною 20 000,00 PLN - графа 42 митної декларації.

На підтвердження заявленої митної вартості автомобіля позивачем надано декларацію про походження товару від 13.12.2018р.; уніфіковану митну квитанцію МД-1 20501М №0359150 від 17.12.2018р.; митну декларацію, форма якої затверджена постановою КМУ від 21 травня 2012р. №431 б/н від 17.12.2018; Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA205010/2018/318444 від 17.12.2018р.; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 04.07.2013р.; Договір про надання послуг митного брокера №71 від 17.12.2018р.; інші некласифіковані документи: довідка 2018-18988 від 18.12.2018р., заява від 20.12.2018р., лист-згода б/н від 21.12.2018р.; Копія митної декларації країни відправлення 18РL3610Е1334925 від 14.12.2018р.; Документ, що підтверджує право власності громадянина на транспортний засіб FН 039282 від 22.07.2018р.

Водночас, відповідачем було розпочату процедуру консультацій із позивачем, зокрема, запропоновано надати касовий або товарний чек (квитанцію, інший еквівалентний по змісту документ, який підтверджує сплачений за товар суму). Крім того, запропоновано надати інші додаткові в разі їх наявності, документи для підтвердження заявленої митної вартості, наприклад:

- документи про страхову вартість автомобіля;

- рахунки про здійснення платежів третім особам та договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаними із даною угодою;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями та які стосуються даного товару;

- відомості про вартість оцінюваного та/або ідентичних, та/або подібних автомобілів з Інтернет-джерел (а.с.51 звор.бік).

За результатами розгляду поданої позивачем митної декларації №UA901010/2018/012063 від 21.12.2018р. та доданих до неї документів, відповідач відмовив у митному оформленні товарів та прийняв рішення про коригування митної вартості від 03.01.2019р. №UA901000/2019/000010/2, яким вартість автомобіля визначена у розмірі 8750 Євро на підставі ст. 64 МК України - за резервним методом.

В графі 33 ішення про коригування митної вартості, як підставу коригування митної вартості зазначено, зокрема, наступне: "…Цінову інформацію про ідентичні та подібні товари в розумінні ст. 59, 69 та з урахуванням положень ст. 61 МКУ у максимально наближений до дати експорту товару в Україну термін як у митниці, так і у декларанта, не виявлено. Для визначення митної вартості товару за МВВ згідно ст. 62 та 63 МКУ необхідна інформація як у митниці, та і у декларанта, відсутня. У відповідності до положень ст. 54, 55 МКУ та враховуючи встановлену ст. 57 МКУ послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товару визначено згідно ст. 64 МКУ резервним методом на рівні 8750,00 EUR. За основу визначення митної вартості взято інформацію про ринкову вартість автомобіля з Інтернет джерела - електронного довідника SuperSchwacke, відповідно до даних наведених в технічному паспорті транспортного засобу…".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України.

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частина 4 статті 58 МК України вказує, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 МК України).

За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).

Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує те, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 МК України).

Згідно з частиною 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Так, митна вартість імпортованого транспортного засобу визначено декларантом за основним методом, а до самої митної декларації подано, зокрема, декларацію про походження товару від 13.12.2018р.; уніфіковану митну квитанцію МД-1 20501М №0359150 від 17.12.2018р.; митну декларацію, форма якої затверджена постановою КМУ від 21 травня 2012р. №431 б/н від 17.12.2018р.; Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA205010/2018/318444 від 17.12.2018р.; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 04.07.2013р.; Договір про надання послуг митного брокера №71 від 17.12.2018р.; інші некласифіковані документи: довідка 2018-18988 від 18.12.2018р., заява від 20.12.2018р., лист-згода б/н від 21.12.2018р.; Копія митної декларації країни відправлення 18РL3610Е1334925 від 14.12.2018р.; Документ, що підтверджує право власності громадянина на транспортний засіб НОМЕР_3 від 22.07.2018р., якими підтверджується заявлені відомості про митну вартість транспортного засобу за ціною договору.

Коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу відповідачем проведено у зв`язку з неможливістю надати касовий або товарний чек (квитанцію, інший еквівалентний по змісту документ, який підтверджує сплачений за товар суму).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що уповноваженою особою декларантом (позивачем) подано усі документи згідно з переліком (частина 2 статті 53 МК України) та у поданих документах наявні всіх відомості, що підтверджують числові значення складової митної вартості товару та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена готівкою за такий транспортний засіб.

Так, рахунок-фактури №151/2018 від 13.12.2018р. долучений до справи, мовою оригіналу, містить наступний текст: "Warunki platnosci:przelew Termiin platnosci: 13-12-2018 Data sprzedazy:13-12-2018 Do zaplaty: 20000.00 zl".

Переклад вищевказаного тексту: "Форма оплати: переказ Термін оплати: 13.12.2018 Дата продажу: 13.12.2018 До сплати 20000,00 злотих".

Переказ коштів від 13.12.2018р., мовою оригіналу, містить наступний текст: "Kwota transakcji 12000.00 PLN" "Kwota zaksiegowana 12000.00 PLN" "Tytul SCODA OCTAVIA".

Переклад тексту: "Сума транзакції 12000,00 злотих" "Зарахована сума 12000,00 злотих" "Призначення платежу SCODA OCTAVIA".

Касовий ордер від 14.12.2018р., мовою оригіналу, містить наступний текст: "Doplata do Faktury nr 151/2018 8000.00 zl".

Переклад тексту: "Доплата за рахунком-фактурою №151/2018 8000,00 зл." (а.с.95).

Відтак, позивач 13.12.2018р., при укладенні договору купівлі-продажу автомобіля сплатив ТСФ "Транс-Шпіль" його вартість готівкою в сумі 20000,00 PLN, що становить 4664,61 Євро.

Щодо використання інтернет джерела SuperSchwacke при визначені ціни імпортованого транспортного засобу, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган з метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів відповідно до Методичних рекомендацій може використовувати інші джерела інформації, зокрема відомості з інформаційного ресурсу SCHWAKE.

Водночас, розрахунок відповідача за допомогою системи Schwacke не відображає дійсної вартості імпортованого автомобіля, оскільки розрахунок вартості автомобіля не враховував наявність пошкоджень автомобіля та його пробігу.

Також, слід зазначити, що використання системи Schwacke було б доцільно, якщо контролюючий орган не мав можливості визначення митної вартості за першим основним методом за ціною договору, в той час, як вже було зазначено раніше, у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року в адміністративній справі №340/336/19 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року в адміністративній справі №340/336/19 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 17 липня 2019 року, в повному обсязі постанова складена 29 липня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва