Справа № 420/3001/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3001/19
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від № 399 від 08 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся з позовом до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку №2 «Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників».

В обґрунтування позову послався на те, що 05.04.2019 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив скасувати рішення №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку №2 «Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників», але у встановлений законом строк відповіді не отримав. Вважає оскаржуване рішення таким, що прийнято поза межами повноважень виконавчого комітету, які визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року визнані неповажними причини пропуску строку звернення до суду та позов повернуто ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 року, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що скористався досудовим врегулюванням спору шляхом звернення до відповідача 05.04.2019 року та додатково 28.05.2019 року із заявами про скасування оскаржуваного рішення, але відповіді не отримав, що обумовило його звернення до суду з цим позовом. Також зазначив про порушення відповідачем його права на звернення. Зауважив про помилковість посилання суду першої інстанції на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 30.05.2018 року у цивільній справі № 500/3705/16-ц, оскільки в цій справі Верховний Суд 28.08.2018 року відкрив касаційне провадження.

Відповідач, виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення №399 від 08 квітня 2016 року в частині Додатку №2 «Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року позов був залишений без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин його пропуску, та шляхом надання копії оскаржуваного рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради (а.с. 2-4).

У встановлений судом строк 29.05.2019 р., позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху (а.с. 12-21), в якій зазначив, що датою, коли він дізнався про оскаржуване рішення виконавчого комітету, є саме 05.04.2019 року дата звернення до відповідача із заявою про скасування цього рішення. За таких обставин, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 122 КАС України, позивач вважав, що ним дотриманий шестимісячний строк звернення до суду, оскільки він скористався досудовим порядком вирішення спору.

Також, у заяві про усунення недоліків позовної заяви, позивач зазначив додаткову позовну вимогу та її обґрунтування, а саме, просив визнати «бездіяльність відповідача щодо неповного надання відповіді на заяву (звернення) від 05.04.2019 року» (а.с. 21).

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем у заяві про усунення недоліків позовної заяви, обставини є необґрунтованими.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 399 «Про включення до мережі відділу освіти Ізмаїльської міської ради професійно-технічних навчальних закладів» прийнято 08.04.2016 року, а з позовом позивач звернувся 17.05.2019 року, тобто більше ніж через три роки після прийняття цього рішення. Оскаржуване рішення було опубліковано 13.04.2016 року на офіційному веб-сайті Ізмаїльської міської ради в розділі «Рішення виконкому за 2016 рік» (http://izmail-rada.gov.ua/2012-04-02-13-48-01/2012-04-02-13-49-56/6339--2016-).

Також, рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 399 від 08.04.2016 року було долучено до матеріалів цивільної справи № 500/3705/16-ц, та на зазначене рішення, а також на його зміст, є посилання, як в рішенні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2017 року, так і в постанові апеляційного суду Одеської області від 30.05.2018 року у цивільній справі № 500/3705/16-ц (а.с. 22-25, 26-32), в якій відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2 про поновлення на роботі.

За таких підстав, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції проте, що позивач був обізнаний про існування оскаржуваного рішення та його зміст щонайпізніше 21.11.2017 року. Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги щодо обізнаності позивача стосовно оскаржуваного рішення тільки з 05.04.2019 року.

Посилання апелянта на відкриття Верховним Судом касаційного провадження у цивільній справі № 500/3705/16-ц не спростовує висновки суду першої інстанції щодо обізнаності позивача про існування та зміст оскаржуваного рішення виконавчого комітету у листопаді 2017 року.

Також, колегія суддів вважає помилковими посилання апелянта на досудове врегулювання спору шляхом подання позивачем заяви до відповідача про скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 399 від 08.04.2016 року, з таких мотивів.

Ані позовна заява, ані заява про усунення недоліків позову, ані апеляційна скарга не містять відомостей які б надали можливість суду дійти висновку щодо наявності поважних обставин, що унеможливили звернення позивача до відповідача у позасудовому порядку із заявою про скасування оскаржуваного рішення виконавчого комітету в період з 11 листопада 2017 року до 05 квітня 2019 року, а так само унеможливили звернення позивача з цими позовними вимогам до суду в період з 11 листопада 2017 року до 17 травня 2019 року.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції щодо не застосування ст. 257 Цивільного кодексу України, оскільки зазначена норма не застосовується у справах, що розглядаються за правилам адміністративного судочинства.

Крім того, колегія суддів зазначає, що за приписами ст. ст. 44, 47, 166, 167 КАС України зміна предмету позову, в тому числі і шляхом зазначення нової позовної вимоги, та зміна підстав позову, має відбуватись шляхом подання відповідної заяви, а не шляхом подання заяви про усунення недоліків позову, на виконання вимог ухвали суду в якій, у якості недоліків, зазначено не подання заяви про поновлення строку звернення до суду та не надання копії оскаржуваного рішення виконавчого комітету.

За таких, обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо постановлення ухвали від 03.06.2019 року лише щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08.04.2016 року. При цьому колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись, у встановленому законом порядку, до суду з позовом та оскаржити дії (бездіяльність) виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в частині не надання відповіді на звернення або надання неповної відповіді.

Інші ж доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, не спростовують висновки суду першої інстанції про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №399 від 08.04.2016 року.

Також колегія суддів вважає за необхідне наголосити на такому.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 був обізнаний про існування оскаржуваного рішення № 399 від 08.04.2016 року, проте активних дій щодо його оскарження не вчиняв.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено: заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки, щоб довідатись про стан провадження у його справі, отже його скарга є необґрунтованою, оскільки є невідповідною вимозі «розумного строку».

Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не було надано суду доказів того, що він вчинив всі необхідні дії, які свідчать про бажання реалізації процесуальних прав з метою їх захисту. Також позивачем не наведено об`єктивних підстав, які б унеможливили його звернення до суду в межах встановленого КАС строку. Будь-яких інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом про часткове скасування рішення №399 від 08.04.2016р., позивачем не наведено, існування будь-яких перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів не зазначено, а судом не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви - відсутні.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції не допустив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Судові витрати, понесені апелянтом при поданні апеляційне скарги на ухвалу одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 року, відшкодуванню не підлягають відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від № 399 від 08 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01.08.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.