Справа № 640/11799/19
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 липня 2019 року м. Київ № 640/11799/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову

За позовом ОСОБА_1
до третя особа Державної міграційної служби України Адміністрація державної прикордонної служби України

про про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати :

- рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки особі без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте 19 грудня 2018 року Державною міграційною службою України;

- рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки особі без громадянства ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте 19 грудня 2018 року Державною міграційною службою України;

- доручення № 8.3-9203/2-18 щодо заборони в`їзду в Україну особі без громадянства ОСОБА_1 , надане 20 грудня 2018 року Державною міграційною службою України;

- доручення № 8.3-9201/2-18 щодо заборони в`їзду в Україну особі без громадянства ОСОБА_1 , надане 20 грудня 2018 року Державною міграційною службою України.

Ухвалою суду від 05.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

25.07.2019 представником позивача через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії до набрання рішенням суду у справі законної сили:

- рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки особі без громадянства ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятого 19 грудня 2018 року Державною міграційною службою України;

- рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки особі без громадянства ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятого 19 грудня 2018 року Державною міграційною службою України;

- доручення № 8.3-9203/2-18 щодо заборони в`їзду в Україну особі без громадянства ОСОБА_1 , наданого 20 грудня 2018 року Державною міграційною службою України Державній прикордонній службі України;

- доручення № 8.3-9201/2-18 щодо заборони в`їзду в Україну особі без громадянства ОСОБА_1 , наданого 20 грудня 2018 року Державною міграційною службою України Державній прикордонній службі України.

В обгрунтування поданої заяви заявник вказує, що позивач переконаний в тому, що ознаки протиправності оскаржуваних рішень є очевидними, а також в тому, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити ефективний захист порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Така позиція позивача ґрунтується на тому, що володіючи достовірними даними про відсутність кримінальних проваджень відносно позивача, достовірними даними про те, що позивач постійно проживає в Україні протягом періоду з 2007 року по даний час і про адресу проживання позивача, даними про соціальний статус і сімейний стан позивача, даними про незаконні затримання позивача і прийняті відносно нього незаконні рішення, які неодноразово досліджувались під час судових справ за участі позивача і відповідача, відповідач прийняв відверто протиправні рішення, які у незаконний спосіб обмежують позивача у здійсненні його прав і свобод, обмежують право позивача на вільне пересування, а також обмежують позивача у спільному проживанні із його сім`єю.

Вказане свідчить, за переконанням представника позивача, як про упередженість дій відносно позивача, так і про триваюче порушення його прав і свобод, для відновлення яких позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат.

Судом викликано учасників справи в судове засідання на 29.07.2019 задля вирішення заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо заяви про вжиття заходів забезпечення позову та просив суд відмовити у задоволенні вказаної заяви. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду заяви.

Перевіривши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.151 КАС України, адміністративний позов може бути забезпечено забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Частина 2 ст.151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Статтею 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, із поданої заяви про забезпечення позову не вбачається підставності для вжиття таких заходів, а лише вказано на протиправність рішень Державної міграційної служби України, не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Судом такі підстави також не встановлені.

Більш того, суд до доводів заявника, викладених у заяві про забезпечення позову ставиться критично, позаяк оцінку протиправності рішень Державної міграційної служби України буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Таким чином, подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та непідтвердженою доказами, а вжиттям такого заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, без встановлення будь-яких обставин, дослідження доказів у судовому засіданні, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, та у строки визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій