Справа № 804/7835/15
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2019 року м. Дніпросправа № 804/7835/15

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" Куліш Віктора Миколайовича на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року (суддя першої інстанції Сліпець Н.Є.) у справі №804/7835/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акта Банк" Приходько Юлії Вікторівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

25.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" Приходько Юлії Вікторівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АктаБанк" Приходько Юлії Вікторівни та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення позивача в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "АктаБанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АктаБанк" Приходько Юлію Вікторівну та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом а ПАТ "АктаБанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що є вкладником банку ПАТ "АктаБанк", що підтверджується договором банківського вкладу. Зазначає, що всупереч приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідачами не було докладено усіх зусиль задля здійснення дій по включенню позивача до переліку вкладників. При цьому звертає увагу, що у Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14, відсутні будь-які підстави для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "АктаБанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2015 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2015 року - залишена без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що за результатом судового розгляду не встановлено пасивної поведінки відповідачів відносно позивача при складанні переліку вкладників та формуванні і затвердженні реєстру вкладників, що свідчить про необґрунтованість тверджень про допущення відносно нього протиправної бездіяльності. При цьому уповноваженою особою Фонду вчинялись дії щодо перевірки правочинів, укладених банком, та здійснено висновок, що наявні підстави для визнання їх нікчемними. Також мало місце направлення до прокуратури повідомлення до правоохоронних органів про виявлені факти протиправних дій відносно банку.

Не погоджуючись з такими рішеннями судів попередніх інстанцій ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду, у якій просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для скасування рішень слугувало те, що під час розгляду справи суди попередніх інстанцій не встановили, який саме правочин є нікчемним (відкриття позивачем рахунку у банку, тобто договір банківського рахунку, чи операції з перерахування коштів на цей рахунок з рахунків інших осіб тощо), як і не встановили, які умови договору банківського рахунку чи інших договорів передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку. Крім того, не було аргументовано, чому платіжні операції з перерахування коштів з рахунку іншої особи чи осіб на рахунок позивача, є правочинами між банком та позивачем згідно зі статтею 202 ЦК України. Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12.11.2003 року № 492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Актабанк" Приходько Юлії Вікторівни, щодо не включення ОСОБА_1 до переліку та реєстру (загального реєстру) вкладників ПАТ "АктаБанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АктаБанк" Приходько Юлію Вікторівну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 для внесення даних до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства "АктаБанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт зазначає, що укладений позивачем договір містить ознаки нікчемності, передбачені п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Результати перевірки встановлені протоколом комісії з перевірки правочинів на ознаки нікчемності № 1 від 21.01.2019 р.

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції скасувати, відмовивши у задоволенні адивністративного позову.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.08.2014 року ОСОБА_1 було укладено з Публічним акціонерним товариством "АктаБанк" два договори банківського вкладу "Банківська класика" №В21-17228/Т/631095 від 07.08.2014 року та №В21-17235/Т/631095 від 07.08.2014 року (т. 1 а.с.9-10, 12-13).

За умовами договорів вкладник передає, а банк приймає грошові кошти терміном на 1 місяць з 07.08.2014 року по 07.09.2014 року включно під 18% річних. Кошти на вкладний (депозитний) рахунок мають бути внесені вкладником готівкою в касу установи банку, або в безготівковій формі з (карткового) поточного рахунку, відкритого в банку.

Згідно меморіальних ордерів № 213237 від 07.08.2014 року та № 216487 від 07.08.2014 року на відповідні банківські рахунки позивачем було зараховано кошти у розмірі 90 299,99 грн. та 100 000 грн. відповідно (т. 1 а.с. 11, 14).

При цьому, на поточні рахунки позивача зазначені кошти 07.08.2014 року надійшли:

- 100 000,00 грн. з поточного рахунку юридичної особи ПМП "Лоцмен" (т. 1 а.с.56).

- 90 299,99 грн. - з поточного рахунку фізичної особи ОСОБА_2 .

В свою чергу на рахунок ОСОБА_2 ці кошти були зараховані також з поточного рахунку юридичної особи ПМП "Лоцмен" (т. 1 а.с.58,59).

16.09.2014 року на підставі постанови правління Національного Банку України від 16.09.2014 року №576 "Про віднесення ПАТ "АктаБанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішено розпочати з 17.09.2014 року процедуру виведення ПАТ "АктаБанк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Приходько Юлію Вікторівну.

18.11.2014 року супровідним листом №4980 відповідачем 1 надано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб базу даних про вкладників (файли D та Z), до якої також включений ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 50-51).

26.11.2014 року листом №5225 та 28.11.2014 року листом №5251 відповідач 1 проінформував Фонд, що з початку запровадження тимчасової адміністрації проводиться робота з перевірки окремих платежів та транзакцій, проведених в липні-вересні 2014 року, в частині наявності підстав для отримання вкладниками коштів за вкладами. З метою недопущення протиправного відшкодування коштів за вкладами Уповноважена особа в зазначених листах звернулась до Фонду з пропозицією розглянути питання можливості та доцільності тимчасового блокування коштів на рахунках окремих вкладників ПАТ "АктаБанк", у тому числі й на рахунку ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 47).

01.12.2014 року Протоколом засідання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №250/4, Фонд вирішив погодити пропозицію Уповноваженої особи щодо тимчасового блокування коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників ПАТ "АктаБанк" згідно переліку, наведеному у вищезазначених листах, та зобов`язав відділ організації виплат Фонду відобразити блокування у файлах "D" та "Z" Узагальненої бази даних Фонду гарантування, після чого відділ організації виплат Фонду відобразив блокування у файлах "D" та "Z" Узагальненої бази даних Фонду гарантування відповідно до інформації, наданої Уповноваженою особою (т. 1 а.с. 52-53).

Крім того, 21.01.2015 року Уповноваженою особою в Прокуратуру м. Дніпропетровська було подано заяву про злочин з вимогою перевірити в діях позивача склад злочину.

Згідно Витягу з кримінального провадження №0000067 від 11.02.2015 року до ЄРДР внесено запис про початок досудового розслідування за ч.3 ст.190 КК України (т. 1 а.с. 64-66).

Зважаючи, що для отримання коштів за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився, у період з 18.09.2014 року по 15.12.2014 року включно, за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився раніше, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки), здійснювалось установами ПАТ "Банк Михайлівський", позивач 05.01.2015 року звернувся до відділення ПАТ "Банк Михайлівський" , проте йому було відмовлено у видачі коштів по договору, посилаючись на те, що його немає у списках (т. 1 а.с. 5).

15.01.2015 року ОСОБА_1 направив скарги до Національного Банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на незаконні дії працівників ПАТ "Банк Михайлівський" та ПАТ "АктаБанк", а також заяву про виплату гарантованої суми до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також 15.01.2015 року ОСОБА_1 направив скаргу до Прокуратури Дніпропетровської області на незаконні дії працівників ПАТ "Банк Михайлівський" та ПАТ "АктаБанк", на яку прокуратура повідомила, що звернення направлено до Управління Національного Банку України в Дніпропетровській області за належністю для розгляду (т. 1 а.с. 18-21, 26-27).

23.01.2015 року Національний Банк України повідомив ОСОБА_1 про те, що звернення направлене Директорові-розпоряднику Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (т. 1 а.с. 24).

06.02.2015 року подано вимогу Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АктаБанк" щодо визнання кредиторських вимог та повернення грошових коштів, проте відповіді ОСОБА_1 не отримав (т. 1 а.с. 33).

Також, 06.02.2015 року ОСОБА_1 надав заяви до ПуАТ "Фідлбанк" про виплату депозитів, однак відповідей надано не було (т. 1 а.с. 34-35).

Позивач, не погоджуючись з не включенням його до Загального переліку (реєстру) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "АктаБанк " за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до частини першої статті 3, частини першої статті 4, частини першої статті 26, частин першої, другої, четвертої статті 27 Закону № 4452-VIФонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом статті 12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною другою статті 26 Закону № 4452-VI.

Повноваження уповноваженої особи Фонду передбачені статтею 37 Закону № 4452-VI.

Згідно з частинами першою та другою зазначеної норми Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов`язкові до виконання працівниками банку; 4) повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертається до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку (частини друга і третя статті 37 Закону № 4452-VI).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За нормами частини п`ятої статті 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону (частина шоста статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року №14 (Положення №14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (частина третя статті 38 Закону № 4452-VI).

Згідно з частиною четвертою статті 38 Закону 4452-VI уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

З аналізу зазначених норм вбачається як обов`язок уповноваженої особи, у визначені строки, скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, так і обов`язок, протягом дії тимчасової адміністрації, забезпечити перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. При цьому, повідомлення стороні, про визначення договору нікчемним, може бути направлено уповноваженою особою Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації.

Стосовно доводів апеляційної скарги про нікчемність Договору банківського вкладу №В21-17228/Т/631095 та №В21-17235/Т/631095 від 07.08.2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Умови Договору банківського вкладу №В21-17228/Т/631095 та №В21-17235/Т/631095 від 07.08.2014 року не передбачали будь-яких умов, що надавали б позивачу переваги (пільги) порівняно з іншими вкладниками.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п. 5-4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов`язань.

Отже, вкладник та кредитор - це різні за своїм правовим статусом особи. Пункт 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" стосується не вкладників банку, а його кредиторів, тому застосування даної норми Закону є необґрунтованим.

Суд також зазначає, що Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15 провадження № 11-104апп18 висловлено правові позиції, які полягають в наступному: якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону 4452-УІ не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Будь-яких рішень судів стосовно застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України щодо Договору банківського вкладу №В21-17228/Т/631095 та №В21-17235/Т/631095 від 07.08.2014 року відповідачем не надано.

Щодо твердження відповідача про порушення вимог закону стосовно проведення за участю позивача "дроблення вкладу" суд зазначає наступне.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15 провадження № 11-104апп18 вказано, що поняття "подрібнення вкладів", "розбивка вкладів", вжиті у судових рішеннях, не є правовими. Фактично під "подрібненням" чи "розбивкою" розуміється перерахування коштів з рахунку однієї фізичної особи на рахунок іншої.

Тобто, юридично такої підстави, як "дроблення вкладів", про яку зазначає відповідач, не існує. Під даним терміном розуміється перерахування коштів з рахунку однієї фізичної особи на рахунок іншої.

Однак вказані операції не є протиправними або забороненими.

Враховуючи висновки Верховного Суду у цій справі та вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" Куліш Віктора Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі №804/7835/15 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 29.07.2019 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва