Справа № 607/3895/17
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2019 Справа №607/3895/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Нюня Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в якому просить визнати протиправним дії відповідача щодо відмови у включенні до заробітку для обчислення призначеної йому пенсії за віком заробітної плати, отриманої ним за час роботи в акціонерному комерційному агропромисловому банку «Україна» за період з січня 1993 року по грудень 1998 року відповідно до архівної довідки №О-36/04-11 від 24.05.2016 року та зарахування до страхового стажу періоду роботи з 02.07.1989 року по 15.10.1991 року відповідно до записів у трудовій книжці та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату недоотриманої ним пенсії, починаючи з 26.03.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при зверненні за призначенням пенсії за віком відповідач протиправно не зарахував йому до стажу відображений у трудовій книжці період роботи з 02.07.1989 року по 15.10.1991 року, мотивуючи це тим, що запис в графі «На підставі чого внесено запис» дописано, а також при обчисленні пенсії не врахував заробітну плату нараховану за час його роботи в дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» за період з січня 1993 року по грудень 1998 року, посилаючись на неможливість проведення зустрічної перевірки відомостей, вказаних в архівній довідці про заробітну плату, оскільки первинні документи дирекції банку велися неналежним чином. Вказану дії відповідача позивач вважає протиправними та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.03.2017 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подало письмові заперечення на позов в яких вказало, що позивачу з 26.07.2016 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Період роботи позивача з 02.07.1989 року по 15.10.1991 року не враховано до страхового стажу, оскільки в графі «На підставі чого внесено запис» дописано. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993року №637 за відсутності трудової книжки або;відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 передбачає, що за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. Частиною третьою ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Відповідно до п.п.3 п. 4.2 розділу IV порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності) та має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Однак, здійснити зустрічну перевірку довідки про заробітну плату №0-36/04-11 від 24.05.2016 за період з січня 1993 року по грудень 1998 року немає можливості, оскільки первинні документи (особові рахунки по заробітній платі) дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку "Україна" велися неналежним чином. Із врахуванням наведеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

05.07.2017 року у вказаній справі призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського відділенні КНДІСЕ та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

04.10.2017 року матеріали даної справи повернуто до суду без виконання вимог ухвали суду від 05.07.2017 року у зв`язку із непроведенням оплати призначеної судово-економічної експертизи.

30.11.2017 року провадження у даній справі відновлено та призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено атестованому судовому експерту Перевозовій І.В. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

22.02.2018 року до суду надійшло клопотання судового експерта Перевозової І.В. про уточнення редакції питань, вказаних в ухвалі суду від 30.11.2017 року у зв`язку із чим провадження у справі було відновлено.

Ухвалою суду від 08.05.2018 року повторно призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено атестованому судовому експерту Перевозовій І.В. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

06.11.2018 року матеріали справи повернуто судовим експертом на адресу суду без виконання вимог ухвали суду від 08.05.2018 року у зв`язку із неотриманням експертом оригіналів особових рахунків ОСОБА_1 за період 1993-1998 років та непроведенням оплати призначеної судово-економічної експертизи.

16.01.2019 року провадження у даній справі відновлено та призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського відділення КНДІСЕ. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

18.04.2019 року на адресу суду надійшов висновок судового експерта №125/294-299/19-22 від 11.04.2019 року у зв`язку із чим провадження у справі відновлено.

12.06.2019 року ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просить: визнати протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови в обчисленні йому пенсії з урахуванням архівної довідки про заробітну плату №О-36/04-11, виданої Державним архівом Тернопільської області 24.05.2016 року за період роботи з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» та відмови у зарахуванні стажу роботи по трудовій книжці за період з 02.07.1989 року по 15.10.1991 року; зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок призначеної йому пенсії за віком з урахуванням архівної довідки про заробітну плату №О-36/04-11, виданої Державним архівом Тернопільської області 24.05.2016 року за період роботи з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» та врахуванням окремих розбіжностей, визначених висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №125/294-299/19-22 від 11.04.2019 року з дня призначення пенсії, а також зарахувати стаж роботи по трудовій книжці з 02.07.1989 року по 15.10.1991 року, з урахуванням сум, що виплачені. Також просить стягнути на його користь сплачений судовий збір та понесені витрати по оплаті вартості судово-економічної експертизи.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити в повному обсязі.

Представник Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відносно позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

У відповідності до ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після досягнення 60-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся у Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за віком.

У відповідності до протоколу №3354 Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 14.06.2016 року позивачу з 26.03.2016 року призначено пенсію за віком у розмірі 1956,81 грн., яка обчислена виходячи із зарахованого стажу роботи 36 років 1 місяць 19 днів.

Розпорядженням відповідача №817098 від 11.07.2016 року позивачу проведено перерахунок пенсії та донараховано трудовий стаж роботи, який склав 36 років 5 місяців 6 днів.

Розпорядженням відповідача №817098 від 10.11.2016 року позивачу проведено перерахунок пенсії та донараховано трудовий стаж роботи, який склав 39 років 3 місяці 20 днів.

Листом №64/О-11 від 23.02.2017 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що відповідно до поданої ним заяви від 25.05.2016 року та представлених документів йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Одночасно відповідач інформував позивача про те, що за матеріалами пенсійної справи страховий стаж становить 39 років 3 місяці 20 днів(по 30.04.2016). Період роботи з 02.07.1989 року по 15.10.1991 року не враховано до страхового стаж, оскільки запис в графі «На підставі чого внесено запис» дописано. Про необхідність надання уточнюючих документів для підтвердження вищезазначеного періоду страхового стажу зазначено у листі Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області №4877/05 від 14.06.2016 року. Здійснити зустрічну перевірку довідки про заробіток №О-36/04-11 від 24.05.2016 за період з січня 1993 року по грудень 1998 року немає можливості, оскільки первинні документи(особові рахунки по заробітній платі) дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» велися неналежним чином. Із врахуванням наведеного розмір призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком обчислено із середньомісячного заробітку 4947,32 грн.(3263,44*1,24020, де: 3263,44 грн.-середня заробітна плата(дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; 1,24020-індивідуальний коефіцієнт заробітку за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, відповідно до наявного страхового стажу з 01.07.2000 по 30.04.2016).

Я вбачається із записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , позивач 18.08.1986 року був прийнятий по переводу у відділ №12 ВО «Кристал» імені Ленінського комсомолу на посаду інженера (наказ №52 від 15.08.1986року), а 15.05.1987 року був переведений на посаду старшого інженера відділу №12(наказ №03 від 03.06.1987 року). У відповідності до запису у трудовій книжці за порядковим №15 від 01.07.1989 року у зв`язку із введенням нових умов оплати праці позивачу визначено посаду інженера-конструктора другої категорії(наказ №449-ОК від 10.07.1989 року). Під порядковим №16 у трудовій книжці ОСОБА_1 наявний запис про те, що 15.10.1991 року позивач звільнений з роботи на підставі п.5 ст.36 КЗпП УРСР у зв`язку із переводом в СКБ заводу «Квантор». Вказаний запис у трудовій книжці зроблено на підставі наказу №83 від 15.10.1991 року та засвідчено підписом начальника ОК Негоди В.Н.

24.05.2016 року Державним архівом Тернопільської області позивачу видано архівну довідку №О-36/04-11 у якій зазначено, що у документах архівного фонду Тернопільської дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» в особових рахунках працівників банку за 1993-1998 роки є відомості про заробітну плату, що нараховувалась ОСОБА_1 за вказаний період та наведено відповідні дані. Одночасно зазначено, що у вказаній довідці зазначені всі суми та виплати, які були внесені в особові рахунки ОСОБА_1 за 1993-1998 роки. На підтвердження даної інформації Державним архівом Тернопільської області також видано позивачу ксерокопії з особових рахунків працівника банку «Україна» по заробітній платі за період з 1993 по1998 рік.

В силу ч.1 ст.46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

У відповідності до ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхування та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною чатвертою ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За приписами ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

У відповідності до п.п. 3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1566/11846 від 27.12.2005 року передбачено, що для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 вказаного Порядку визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Відповідно до п.п. 4.2, 4.3 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Пунктом третім Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено судом, для призначення пенсії позивачем було подано необхідні документи, зокрема копію трудової книжки, архівну довідку №О-36/04-11, видану Державним архівом Тернопільської області 24.05.2016 року та особові рахунки співробітника банку «Україна» по заробітній платі за період 01.01.1993 року по 31.12.1998 року, якими підтверджується, що за час роботи у Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» протягом 1993-1998 років позивачу нараховувалась заробітна плата, з якої сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду України.

Стаж роботи ОСОБА_1 в період з 02.07.1989 року по 15.10.1991 року у ВО «Кристал» імені Ленінського комсомолу підтверджується також відповідними записами в трудовій книжці позивача.

Висновком експерта за результатами проведеної на підставі ухвали суду судово-економічної експертизи №125/294-299/19-22 від 11.04.2019 року підтверджується, що за період роботи ОСОБА_1 з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року загальна сум нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 згідно даних особових рахунків співробітника банку «Україна» про заробітній платі за період з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року становила 20159,60 грн., сума нарахованої заробітної плати за виключенням сум одноразової матеріальної допомоги, оплати харчування, проїзду становить 18819,27 грн., сума виплаченої заробітної плати-14896,43 грн.

В результаті дослідження представлених документів встановлено окремі розходження у сумах нарахованої заробітної плати працівника ОСОБА_1 за період з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року, вказаної в особових рахунках співробітника банку «Україна» по заробітній платі та вказаних в архівній довідці від 24.05.2016 року №)-36/04-11, що складають такі суми: за 1993 рік у сумі 711650 карбованців за рахунок сум оплати за харчування та проїзд; за 1994 рік у сумі 11007500 карбованців-включено суми оплати за харчування, проїзд, допомоги на оздоровлення; за 1995 рік у сумі 70900000 карбованців-включено суми оплати за харчування, допомоги на оздоровлення; за 1996 рік у сумі 360 гривень-включено суми матеріальної допомоги та допомоги на оздоровлення; за 1997 рік у сумі 155 гривень- включено суму допомоги на оздоровлення, а всього на суму 1340,33 гривень. По інших сумах нарахованої заробітної плати в період 1993-1998 років розходжень у сумах нарахованої заробітної плати встановленої експертних дослідженням за даними особових рахунків ОСОБА_1 та вказаних у архівній довідці не встановлено.

Суми заробітку ОСОБА_1 , які відображені у архівній довідці №О-36/04-11 від 24.05.2016 року за 1993-1998 роки документально підтверджуються даними Особових рахунків співробітника банку «Україна» по заробітній платі за період з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року ОСОБА_1 , що знаходяться в Державному архіві Тернопільської області та їх копіями, представленими у матеріалах справи за період з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року.

Суми заробітної плати ОСОБА_1 , включення яких до заробітку для обчислення пенсії передбачено пенсійним законодавством, що відображені в архівній довідці Державного архіву Тернопільської області від 24.05.2016 року №О-36/04-11 за період роботи з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року в Тернопільській дирекції акціонерно-комерційного агропромислового банку «Україна» з врахуванням даних, відображених в особових рахунках працівника(відображені в графі 4 таблиці 1, графі 2 таблиці 2 експертного дослідження) складають 18819,27 грн.(814060447,95 карбованців або 8140,60 гривень за 1993-серпень 1996 року та 10678,67 гривень за вересень 1996-1998 роки).

В результаті експертного дослідження встановлено, що із сум заробітної плати ОСОБА_1 , отриманих застрахованою особою в період 1993-1998 роки, відображених в архівній довідці Державного архіву Тернопільської області від 24.05.2016 року за №)-36/04-11 та особових рахунках за період роботи з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року в Тернопільській дирекції акціонерно-комерційного агропромислового банку «Україна», утримувалися страхові внески до Пенсійного фонду України в розмірі 331,79 гривень. Дана сума повністю покриває суму утримань до Пенсійного фонду України відповідно до Інструкцій «Про порядок очислення і сплати страхових внесків підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів», затверджених постановами правління Пенсійного фонду України, що діяли у відповідні періоди, а також повністю покриває суму утримань до Пенсійного фонду із загальної суми нарахованої заробітної плати, оплати харчування, проїзду, допомог ОСОБА_1 за період 1993-1998 років(20159,60 гривень-графа 6 таблиці №1 дослідження).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено та дослідженими судом доказами підтверджено, що позивач ОСОБА_1 з 18.08.1986 року працював у ВО «Кристал» імені Ленінського комсомолу на посаді інженера. Починаючи з 01.07.1989 року ОСОБА_1 відповідно до наказу №449-ОК від 10.07.1989 року обіймав посаду інженера-конструктора другої категорії та 15.10.1991 року відповідно до наказу №83 був звільнений з роботи на підставі п.5 ст.36 КЗпП УРСР у зв`язку із переводом в СКБ заводу «Квантор». У період з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року позивач працював у Тернопільській дирекції акціонерно-комерційного агропромислового банку «Україна» і за цей час йому була нарахована заробітна плата у сумі 18819,27 грн., з якої у повному обсязі утримано страхові внески до Пенсійного фонду України в розмірі 331,79 гривень.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких доказів, що підтверджують правомірність дій відповідача щодо відмови у включенні до заробітку для обчислення призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком заробітної плати, отриманої позивачем за час роботи в Тернопільській дирекції акціонерно-комерційного агропромислового банку «Україна» за період з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року відповідно до архівної довідки №)-36/04-11 від 24.05.2016 року суду не надано.

Також відповідачем не представлено суду доказів в обґрунтування своєї відмови у зарахуванні позивачу до страхового стажу періоду роботи з 02.07.1989 року по 15.10.1991 року у ВО «Кристал» імені Ленінського комсомолу, що відображений у трудовій книжці позивача, зокрема доказів того, що відомості у графі «На підставі чого внесено запис» запису №16 у трудову книжку внесені не під час виконання зазначеного запису, а дописані пізніше.

Аналізуючи наведені обставини та досліджені докази, враховуючи те, що позивачем надано всі необхідні документи для призначення пенсії, суд приходить до переконання про доведеність позовних вимог та вважає, що вони підлягають до задоволення шляхом визнання протиправними дій Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 в обчисленні призначеної йому пенсії за віком з урахуванням архівної довідки про заробітну плату №О-36/04-11, виданої Державним архівом Тернопільської області 24.05.2016 року за період роботи з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» та відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 02.07.1989 року по 15.10.1991 року, зобов`язавши Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 02.07.1989 року по 15.10.1991 року у ВО «Кристал» імені Ленінського комсомолу та провести перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком з урахуванням архівної довідки про заробітну плату №О-36/04-11, виданої Державним архівом Тернопільської області 24.05.2016 року за період роботи з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» та врахуванням окремих розбіжностей, визначених висновком експерта №125/294-299/19-22 від 11.04.2019 року, починаючи з 26.03.2016 року, тобто з дня призначення пенсії, з урахуванням сум, що виплачені.

У відповідності до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, право компенсування судових витрат, понесених стороною на користь якої ухвалено рішення, визначене ст. 139 КАС України, тому суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір у сумі 640,00 грн. та витрати за проведення судово-економічної експертизи у сумі 3432 грн. слід компенсувати останньому за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 19, 72 - 77, 139, 242 - 246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.1, 56, 62, 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.24, 26, 40, 44, 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 в обчисленні призначеної йому пенсії за віком з урахуванням архівної довідки про заробітну плату №О-36/04-11, виданої Державним архівом Тернопільської області 24.05.2016 року за період роботи з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» та відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 02.07.1989 року по 15.10.1991 року у ВО «Кристал» імені Ленінського комсомолу.

Зобов`язати Тернопільське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області(46001, м. Тернопіль, Руська,17, ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) призначеної пенсії за віком з урахуванням архівної довідки про заробітну плату №О-36/04-11, виданої Державним архівом Тернопільської області 24.05.2016 року за період роботи з 01.01.1993 року по 31.12.1998 року в Тернопільській дирекції акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» та врахуванням окремих розбіжностей, визначених висновком експерта №125/294-299/19-22 від 11.04.2019 року, починаючи з 26.03.2016 року, тобто з дня призначення пенсії, з урахуванням сум, що виплачені.

Відшкодувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (46001, м. Тернопіль, Руська,17, ) сплачений судовий збір в розмірі 640(шістсот сорок) гривень 00 коп. та 3432(три тисячі чотириста тридцять дві) гривні витрат за проведення судово-економічної експертизи №125/294-299/19-22 від 11.04.2019 року.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич