Справа № 1.380.2019.003781
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003781
У Х В А Л А

з питань звільнення від сплати судового збору

29 липня 2019 року

Cуддя Львівського окружного адміністративного суду Кравців О.Р. розглянув в порядку письмового провадження клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору в адміністративній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови.

Одночасно із позовною заявою 24.07.2019 за вх. №26164 позивач подав лист, у якому позивач виклав клопотання про звільнення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від сплати судового збору.

Обґрунтовуючи це клопотання позивач зазначив відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Відповідно до ч. 2 ст. 73 цього ж Закону забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Основною ціллю, на яку використовуються кошти Пенсійного фонду України є виплата пенсій, а справа судового збору може створити перешкоду у виконанні такого основного завдання скаржника.

Позивач також зазначив, що виходячи із системного аналізу ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності.

В обґрунтування своєї позиції покликався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.01.2018 у справі №565/256/15-ц, за якою Закон України «Про судовий збір» не передбачає необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Просив звільнити Управління від сплати судового збору.

Суд вирішуючи вказане клопотання керується таким.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічно, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», що набрали чинності 15.12.2017.

З врахуванням змін, внесених відповідно до Закону №2147-VIII, Пенсійний фонд України та його територіальні органи з 15.12.2017 виключені з переліку осіб, що звільнені від сплати судового збору, передбачених ст. 5 Закону №3674-VI.

Відтак, враховуючи наведені вище вимоги закону та з`ясовані обставини позивачу за подання позовної заяви необхідно сплатити судовий збір.

Суд зважає на покликання позивача в обґрунтування вказаної заяви, однак зазначає таке.

Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015 зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зокрема, звільнення від сплати судового збору відповідних органів сплати судового збору не узгоджується з п. 1 ч. 1 ст. 129 Конституції України, яким передбачено, що однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ця норма Конституції України знайшла своє закріплення також і в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» та у процесуальних кодексах України.

Рівність учасників судового процесу, зокрема, перед законом є похідною від інших норм Конституції України, які визначають рівність конституційних прав і свобод громадян та рівність їх перед законом (ст. 24), а також компетенцію органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом передбачає єдиний правовий режим судочинства, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав, тобто є конкретизацією загального принципу рівності громадян перед законом і судом стосовно сфери здійснення судової влади і судочинства.

Тому, звільнення від сплати судового збору відповідних органів як сторін в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема, юридичними та фізичними особами, які, безперечно, зобов`язані сплачувати відповідний збір.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22.02.2018 у справі №552/6814/17 (К/9901/23570/18).

Крім вказаного, позивачем до клопотання не долучено жодного доказу на підтвердження обставин, якими обґрунтовано таке клопотання, зокрема, важкого матеріального становища.

Щодо покликань позивача у тексті позовної заяви на те, що згідно із висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 18.01.2018 у справі №565/256/15-ц, за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця судовий збір не сплачується, слід зазначити, що вказані вище висновки Верховного Суду стосуються розгляду скарг в цивільному провадженні.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах, юрисдикцію та повноваження адміністративних судів визначає Кодекс адміністративного судочинства України (ст. 1 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 1 ст. 168 КАС України визначено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Отже, до адміністративного суду як суду першої інстанції подаються позовні заяви. Звернення із скаргами на дії/бездіяльність державного виконавця чинним законодавством України до адміністративних судів не передбачено.

Таким чином, доводи позивача про те, що судовий збір за подання позовної заяви про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови по стягнення витрат виконавчого провадження не сплачується, є помилковими.

Враховуючи те, що вказані обставини не свідчать про неможливість сплати судового збору, а інших доказів суду не надано, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 133, 241-243, 248, 293, 294 КАС України, суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви відмовити.

Ухвала з питань звільнення від сплати судового збору набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кравців О.Р.