Справа № 810/2782/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 липня 2019 року

Київ

справа №810/2782/18

адміністративне провадження №К/9901/5875/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

Суддів: Данилевич Н.А., Шевцовій Н.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 810/2782/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Степанюка А.Г., суддів - Губської Л.В., Епель О.В.),

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області (далі - Відповідач, Управління адміністративних послуг) про:

- визнання протиправною бездіяльності Управління адміністративних послуг;

- зобов`язання Управління адміністративних послуг розглянути та задовольнити заяву ОСОБА_1 від 01.02.2018 року щодо прийняття рішення про скасування зняття з реєстрації її місця проживання у відповідності до п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, посилаючись на положення п. 28. Постанови Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016, звернулась до відповідача із заявою, в якій просила - скласти висновок та прийняти рішення про скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою в квартирі АДРЕСА_1 , однак розглянувши вказану заяву, відповідач протиправно відмовив їй у вчинені таких дій, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

24 вересня 2018 року Київський окружний адміністративний суд вирішив:

- адміністративний позов - задовольнити;

- визнати бездіяльність Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області - протиправною;

- зобов`язати розглянути та задовольнити заяву ОСОБА_1 від 01.02.2018 щодо прийняття рішення про скасування зняття з реєстрації її місця проживання у відповідності до п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016;

- стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що перебування квартири у власності інших осіб не може бути перешкодою для задоволення заяви особи про скасування зняття її з реєстрації місця проживання, у той час питання щодо правомірності приватизації та продажу такої квартири можуть бути досліджені судом у порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

30 січня 2019 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив:

- апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити частково;

- Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Вказати, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Рішення суду апеляційної інстанції вмотивоване тим, що спірні правовідносини фактично пов`язані із захистом порушеного права на реєстрацію місця проживання, а тому даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися з урахуванням суб`єктного складу учасників справи за правилами цивільного судочинства.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

У касаційній скарзі скаржник просить:

- скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року та залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу.

Скаржник у касаційній скарзі посилається на те, що вона звернулась до Київського окружного адміністративного суду, оскільки такий спір є публічно-правовим, а не цивільним, в силу положень п.п. 1, 2, 7 ч. 1 ст. 4 та п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України.

Позивачка зазначає, що бездіяльність відповідача та не виконання положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» та п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України № 207 від 03.03.2016 р. свідчить про те, що між ОСОБА_1 та Білоцерківською міською радою Київської області в особі управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради виник публічно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, в касаційній скарзі позивач вказує, що суд апеляційної інстанції в своєму рішенні невірно вважає, що даний спір пов`язаний із реалізацією житлових прав фізичної особи, зокрема реалізації права користування квартирою, тобто цивільного права.

Аргументи відповідача у відзиві на касаційну скаргу.

Відповідач зазначає, що відновлення реєстрації місця проживання позивачки за адресою АДРЕСА_2 порушить права власників цієї квартири вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, що буде грубим порушенням чинного законодавства України, а саме: частини 1 статті 317 та частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року - без змін.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12 грудня 2003 року за заявою ОСОБА_4 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-18457 було визнано безвісно відсутньою ОСОБА_1 .

На підставі зазначеного рішення суду ОСОБА_1 було знято з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 .

03 лютого 2010 року рішенням Апеляційного суду Київської області було скасовано рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2003 у справі №2-18457, а у задоволенні заяви про визнання безвісті відсутньою ОСОБА_1 , - відмовлено.

01 лютого 2018 року позивач, звернулась до відповідача із заявою, в якій просила:

- провести перевірку викладених в заяві обставин, щодо незаконного зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою в квартирі АДРЕСА_1 ;

- скласти висновок та прийняти рішення про скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою в квартирі АДРЕСА_1 ;

- запросити Бабаеву на прийом до органу реєстрації для внесення відповідних відомостей до паспортного документа.

Відповідач листом від 15.02.2018 № 124/1 відмовив позивачу у вчиненні таких дій.

Враховуючи той факт, що спірна квартира є власністю інших осіб, управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради вважає, що не має підстав для скасування зняття з реєстрації місця проживання позивача та відновлення реєстрації її місця проживання за вказаною адресою.

З урахуванням наведеного, позивачка звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

Касаційна скарга позивача вмотивована тим, що апеляційний суд помилково скасував постанову суду першої інстанції та закрив провадження у справі.

Крім того, в касаційній скарзі позивачка вказує, що суд апеляційної інстанції в своєму рішенні невірно вважає, що даний спір пов`язаний із реалізацією житлових прав фізичної особи, зокрема реалізації права користування квартирою, тобто цивільного права.

Позивачка наполягає в касаційній скарзі, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції свідчить про необґрунтованість закриття судом провадження у справі з тих підстав, що за всіма ознаками вказаний спір є адміністративно-правовим і має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в ч. 1-4 ст. 346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у ч. 5 або ч. 6 ст. 346 цього Кодексу.

За таких обставин та враховуючи що ОСОБА_1 оскаржує рішення апеляційного суду з підстав порушення правил предметної юрисдикції, що відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України є безумовною підставою передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи № 810/2782/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 346-347 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Справу № 810/2782/18 за позовом ОСОБА_5 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зобов`язання вчинення певних дій передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

Н.В. Шевцова