Справа № 335/6168/19
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6168/19 2-а/335/152/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Калюжної В.В., за участі секретаря судового засідання Кудряшової Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського УПП в Запорізькій області, лейтенанта поліції Ганжа Віталія Володимировича про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, за участі представника позивача Рекункової А. ОСОБА_2 ., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати дії відповідача щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправними; скасувати постанову серії ЕАВ № 1171118 від 23.05.2019 року, винесену лейтенантом поліції Ганжою Віталієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він не вчиняв інкриміноване йому правопорушення, крім того, лейтенантом поліції першого батальйону другої роти інспектором УПП в Запорізькій області Ганжою Віталієм Володимировичем під час розгляду справи та при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення були допущенні суттєві порушення норм КУпАП. Зокрема, інспектором поліції не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у вчиненні зазначеного правопорушення, при розгляді справи не було роз`яснено усіх прав, які передбачені ст.268 КУпАП, не враховано пояснення особи, що притягається до відповідальності, не відібрані пояснення свідків, не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, до постанови про накладення адміністративного стягнення не додано жодних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, відсутні посилання на такі докази.

Ухвалою суду від 05.06.2019 року позовну заву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268-272, 286 КАС України, відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

Відповідач до суду подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що 23.05.2019 року, знаходячись на охороні публічного порядку та контролем за безпекою дорожнього руху в м. Запоріжжя, було виявлено автомобіль, який порушив Правил дорожнього руху України. З доводами позивача не погодився, зазначив, що постанову було складено у відповідності до законодавства України, надав суду відеозапис, на якому зафіксовано обставини адміністративного правопорушення, просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник позивача у судовому засідання позовну заяву підтримав, просив задовольнити її з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача надав відзив на позов, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить такого висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України, яка містить спеціальні норми щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень з притягнення до адміністративної відповідальності, передбачено, що за наслідками розгляду справи вказаної категорії місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом було встановлено, що 23.05.2019 року відповідачем, лейтенантом поліції інспектором першого батальйону другої роти УПП в Запорізькій області Ганжою Віталієм Володимировичем була винесена постанова серії ЕАВ № 1171118, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за те, що 23.05.2019 року о 10:14:12 (м. Запоріжжя, вул. Яценка, 14А) водій керуючи транспортним засобом проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.г Правил дорожнього руху порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів (а.с.6).

Відповідно до ст.ст.245, 251, 279, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 283 КУпАП передбачено, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім вказаних даних, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З оскаржуваної постанови, винесеної відповідачем, вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглянута за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96, без складення протоколу про адміністративне правопорушення, до постанови не додано жодного доказу та не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (за наявності).

Незаконність винесеної відповідачем постанови про накладання адміністративного стягнення позивач обґрунтовує тим, що він не вчиняв вказане в ній адміністративне правопорушення і жодних доказів, що підтверджують вчинення ним правопорушення немає. У постанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 23.05.2019 року відсутні посилання на такі докази.

Вирішуючи питання законності спірної постанови, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010). Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно п.8.7.3 "г" ПДР України, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Разом з тим положеннями п.8.11. ПДР України передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.8.10. ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач рухався на автомобілі по вулиці Яценка та проїжджаючи перед пішохідним переходом, загорівся мигаючий зелений сигнал світлофору, який не забороняє проїзд. При виїзді на перехід загорівся жовтий сигнал. Керуючись п.8.10, 8.11 ПДР України, водій автомобіля закінчив рух, оскільки при екстреному гальмуванні не міг зупинитися згідно вимог ПДР України, при цьому будь-яких перешкод для пішоходів чи аварійної обстановки не створював, забезпечивши безпеку дорожнього руху.

Враховуючи вищезазначені положення ПДР України, а також те, що рух транспортного засобу здійснювався на пішохідному переході після ввімкнення жовтого сигналу світлофора, та при екстреному гальмуванні водій не міг зупинитися згідно вимог ПДР України, суд вважає, що за даних обставин не має підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування заходів адміністративного впливу.

Інших належних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідачем в судове засідання надано не було. Отже, відповідачем не спростовані доводи позивача.

Таким чином, відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України і об`єктивними доказами не спростував доводи позивача.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено як об`єктивної сторони правопорушення так і вини позивача у вчиненні правопорушення; оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і визнає, що дії відповідача під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245,251,280 КУпАП, а відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 245, 268, 276, 278, 279, 283 КУпАП, ст.ст.2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського УПП в Запорізькій області, лейтенанта поліції Ганжа Віталія Володимировича про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1171118 від 23.05.2019 року у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, винесену лейтенантом поліції інспектором першого батальйону другої роти УПП в Запорізькій області Ганжою Віталієм Володимировичем відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: В.В. Калюжна