Справа № 200/5921/19-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р. Справа№200/5921/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Глазовій Т.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області, яке оформлено листом від 26.04.2019 за № 34881/10/05-99-04-03-06 та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області, яке оформлено листом від 26.04.2019 за № 34881/10/05-99-04-03-06 щодо відмови у призначені на посаду заступника начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області, як такому, що не пройшов спеціальну перевірку та зобов`язання Головне управління ДФС у Донецькій області прийняти рішення з урахуванням результатів конкурсу від 27.02.2019 та призначити його на посаду заступника начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області, як такого, що пройшов конкурс.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що згідно наказу Головного управління ДФС у Донецькій області № 160 від 29.10.2019 року «Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад» було прийнято рішення про оголошення конкурсу кандидатів на заміщення вакантних посад, в тому числі на посаду на яку претендував Позивач - заступника начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області. Відповідне оголошення було оприлюднено на суб-сайті Головного Управління ДФС у Донецькій області офіційного веб - порталу ДФС України 30.01.2019.

Позивач прийняв участь у конкурсі та став переможцем з результатом 16,8 балів. Результати конкурсу було оприлюднено 27.02.2019 на суб - сайті ГУ ДФС у Донецькій області офіційного веб- порталу ДФС України.

Відповідно до Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України » від 25.03.2015 року № 171 Головним управлінням ДФС у Донецькій області стосовно позивача було організовано проведення спеціальної перевірки. За результатами перевірки позивача НАЗК було повідомлено про те, що у поданій ним декларації за 2018 рік встановлено факт надання неправдивих відомостей, а саме: за інформацією з державного земельного кадастру ОСОБА_1 належить земельна ділянка загальною площею 891,00 кв.м (дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно -16.10.2017, кадастровий номер -НОМЕР_5 , форма власності - приватна, частка власності -1/1), відомості щодо якої в розділі 3 «Об`єкти нерухомості» суб`єкт декларування - ОСОБА_1 не зазначив.

У встановлений законом термін позивач надав відповідні пояснення, зазначивши, що у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» ним не зазначено відомості оскільки він є вимушеним переселенцем з тимчасово окупованої території, та всі документи залишені на зберіганні на тій території у родичів, але у зв`язку з отриманням вже відповідних відомостей ним буде подано уточнюючу декларацію.

Позивач вказав, що 09.04.2019 ним також було подано уточнюючу декларацію з відображенням наявної у нього земельної ділянки. Однак, ГУ ДФС у Донецькій області листом від 26.04.2019 за № 34881/10/05-99-04-03-06 повідомило йому про відмову у призначені на посаду заступника начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області, як такому, що не пройшов спеціальну перевірку у зв`язку з наданням неправдивих відомостей в декларації за 2018 рік.

Окрім того, позивач зазначає, що на порушення ст. 57 Закону України "Про запобігання корупції" відповідачем порушено встановлений даним законом строк проведення спеціальної перевірки.

Звернув увагу суду, що законодавство України не містить визначення недостовірної інформації і не окреслює фактичних ознак, які вказують на її не достовірність. Встановлюються тільки ознаки недостовірності, які можуть бути спростовані, або навпаки будь-яка інформація, недостовірність якої встановлена судом (доведена недостовірність).

Просив суд визнати протиправним та скасувати (рішення) Головного управління ДФС у Донецькій області 26.04.2019 за № 34881/10/05-99-04-03-06 про відмову у призначені на посаду заступника начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб та зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області прийняти рішення з урахуванням результатів конкурсу від 27.02.2019 та призначити його на посаду заступника начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборівз фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області, як такого, що пройшов конкурс.

Ухвалою від 08.05.2019 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Справу була призначено до судового засідання на 05 червня 2019 року.

Відповідач з позовними вимогами позивача не погодився, надавши через канцелярію суду 27.05.2019 року відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що спеціальна перевірка позивача була проведена після отримання згоди позивача на проведення зазначеної перевірки, а саме 13 березня 2019 року у зв`язку із проведенням конкурсу на заміщення вакантних посад.

Відповідачем були направлені відповідні запити до уповноважених державних органів на які були отримані відповіді (остання 26 квітня 2019 року).

За результатами спеціальної перевірки щодо достовірностей відомостей, зазначених позивачем у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, проведеної Національним агентством з питань запобігання корупції встановлений факт надання неправдивих відомостей, а саме: позивачу належить земельна ділянка загальною площею 891,00 кв.м відомості щодо якої в розділі З «Об`єкти нерухомості» суб`єкт він декларування не зазначив. Відсутність у декларанта документів на право власності на зазначену земельну ділянку не може бути причиною не зазначення її у декларації.

Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затверджених рішенням Національного агентства від 11.08.2016 №3 не містять імперативних норм, проте вимога щодо відображення в декларації об`єктів нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право, визначено в пункті 2 частини першої статті 46 Закону №1700.

30.05.2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач зазначив, що Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затверджених рішенням Національного агентства від 11.08.2016 №3 офіційно не оприлюднені в офіційних друкованих виданнях, якими є: «Офіційний вісник України», газета «Урядовий кур`єр», газета голос України, Відомості Верховної ради України, інформаційний бюлетень «Офіційний вісник Президента України».

Зазначив, що спірне рішення Головного управління ДФС у Донецькій області яке оформлене у вигляді листа від 26.04.2019 за №34881/10/05-99-04-03-06 складене поза межами 25 денного терміну, що є істотнім порушенням діючого законодавства відповідачем.

18.06.2019 року від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про перехід у загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року суд задовольнив клопотання представника відповідача - розгляд даної справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.07.2019 року.

Ухвалою від 16.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.07.2019.

02.07.2019 року від позивача до суду надійшли додаткові пояснення.

В судове засідання 23 липня 2019 року представник позивача не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Донецькій області N 160 від 29.10.2019 року «Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад» 21-22 лютого 2019 року відбувся конкурс на зайняття вакантних посад.

За результатом конкурсу переможцем на зайняття вакантної посади державної служби - заступника начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області визнано ОСОБА_1 .

На виконання законодавчих приписів частини першої статті 56 Закону України "Про запобігання корупції" після оголошення результатів конкурсу Головне управління ДФС у Донецькій області звернулось, у тому числі і до Національного агентства України з питань запобігання корупції із запитом з метою ініціювати проведення перевірки відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком, щодо ОСОБА_1 .

Для проведення спеціальної перевірки особи, яка претендує на зайняття посади, позивачем було подано до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік у порядку, визначеному частиною першою статті 45 Закону України "Про запобігання корупції".

На запит ГУ ДФС у Донецькій області Національне агентство з питань запобігання корупції листом від 22.03.2019 №43-02/22288/19 повідомило, про встановлення факту надання неправдивих відомостей що полягає у незазначенні ОСОБА_1 в розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації за 2018 рік відомості про належну йому земельну ділянку оскільки за інформацією державного земельного кадастру ОСОБА_1 належить земельна ділянка загальною площею 891,00 кв.м. (дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно -16.10.2017, кадастровий номер -НОМЕР_5 , форма власності - приватна, частка власності -1/1).

Позивачем з питань вищевикладеного 04.04.2019 були надані пояснення, де він зазначив, що він є вимушеним переселенцем (тимчасово переміщеною особою) з тимчасово окупованої території, та всі документи залишені на зберіганні у родичів на тимчасово окупованій території у м. Донецьку, але у зв`язку з отриманням відповідних відомостей ним буде подано уточнюючу декларацію.

Листом від 26.04.2019 за № 34881/10/05-99-04-03-06 Головне управління ДФС у Донецькій області повідомило йому про відмову у призначені на посаду заступника начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області, як такому, що не пройшов спеціальну перевірку у зв`язку з наданням неправдивих відомостей в декларації за 2018 рік. У своєму листі ГУ ДФС у Донецькій області посилалось на результати спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей, зазначених Позивачем у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, проведеної Національним агентством з питань запобігання корупції (лист 22.03.2019 №43-02/22288/19) , відповідно до якої, встановлено факт надання неправдивих відомостей, а саме: відповідно до інформації з державного земельного кадастру ОСОБА_1 належить земельна ділянка загальною площею 891,00 кв.м (дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно -16.10.2017, кадастровий номер -НОМЕР_5 , форма власності - приватна, частка власності -1/1), відомості щодо якої в розділі 3 «Об`єкти нерухомості» суб`єкт декларування - ОСОБА_1 не зазначив.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Предметом спору у даній справі є встановлення правомірності дій Головного управління ДФС у Донецькій області при прийнятті рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб внаслідок проведеного конкурсу на зайняття вакантної посади.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 56 Конституції України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України "Про державну службу" N 889-19 від 10.12.2015 року із змінами та доповненнями.

Пунктом 1 ст. 3 Закону України "Про державну службу" визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Частиною 3 ст. 5 Закону України "Про державну службу" визначено, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом. Питання щодо вступу на державну службу врегульовані розділом IV Закону України "Про державну службу".

Так, відповідно до статті 21 Закону N 889-VIII вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу. Прийняття громадян України на посади державної служби без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 22 "Про державну службу" з метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки, проводиться конкурс на зайняття вакантної посади державної служби відповідно до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. N 246 затверджений Порядок проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, який визначає процедуру проведення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби, метою якого є добір осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки.

Частиною 1 статті 23 Закону України "Про державну службу" передбачено, що інформація про вакантну посаду державної служби оприлюднюється на офіційних веб-сайтах державного органу, в якому проводиться конкурс, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, відповідно до цього Закону і Порядку проведення конкурсу.

Рішення про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії "А" приймає суб`єкт призначення, на вакантні посади державної служби категорій "Б" і "В" - керівник державної служби відповідно до цього Закону.

Частина 2 статті 23 Закону України "Про державну службу" встановлено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби забезпечує оприлюднення та передачу центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу та його умови в електронній формі не пізніше наступного робочого дня з дня підписання відповідного наказу (розпорядження).

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначено Законом України "Про запобігання корупції", згідно зі статтею 56 якого, стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про державну службу" на посаду державної служби призначається переможець конкурсу. Рішення про призначення приймається: на посади державної служби категорій "Б" і "В" - керівником державної служби. Рішення про призначення або про відмову у призначенні на посаду державної служби приймається за результатами спеціальної перевірки відповідно до Закону України від 14.10.2014 N 1700-VII "Про запобігання корупції" та за результатами перевірки відповідно до Закону України від 16.09.2014 N 1682-VII "Про очищення влади".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про очищення влади" особа, яка претендує на зайняття посади, визначеної пунктами 1-10 ч. 1 ст. 2 цього Закону подає власноручно написану письмову заяву, якою повідомляє про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до цього Закону. Відомості, зазначені у заяві, передбаченій частиною першою цієї статті, перевіряються під час проведення спеціальної перевірки. Встановлення перевіркою факту належності особи до переліку осіб, щодо яких застосовуються заборони, визначені ч. 3 або ч. 4 ст. 1 цього Закону, є підставою для відмови у призначенні такої особи на посаду, на яку вона претендує.

Статтями 56-58 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Організація проведення спеціальної перевірки покладається на керівника (заступника керівника) державного органу. Спеціальна перевірка проводиться за письмовою згодою особи, яка претендує на зайняття посади, у строк, що не перевищує двадцяти п`яти календарних днів з дня надання згоди на проведення спеціальної перевірки. Після одержання письмової згоди особи, яка претендує на зайняття посади, на проведення спеціальної перевірки орган, на посаду в якому претендує особа, не пізніше наступного дня надсилає до відповідних державних органів, до компетенції яких належить проведення спеціальної перевірки відомостей, передбачених у ч. 3 ст. 56 цього Закону, або до їх територіальних органів (за наявності) запит про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття відповідної посади, за формою, яку затверджує Кабінет Міністрів України.

Для проведення спеціальної перевірки особа, яка претендує на зайняття посади, подає до відповідного органу: письмову згоду на проведення спеціальної перевірки; автобіографію; копію паспорта громадянина України; копії документів про освіту, вчені звання та наукові ступені; медичну довідку про стан здоров`я за формою, затвердженою Міністерством охорони здоров`я України щодо перебування особи на обліку в психоневрологічних або наркологічних закладах охорони здоров`я; копію військового квитка або посвідчення особи військовослужбовця (для військовослужбовців або військовозобов`язаних); довідку про допуск до державної таємниці (у разі його наявності).

Особа, яка претендує на зайняття посади, також подає до Національного агентства в порядку, визначеному ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Спеціальна перевірка проводиться: 1) Національною поліцією і Державною судовою адміністрацією України, 2) Міністерством юстиції України та Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, 3) Національним агентством, 4) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, 5) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, 6) Службою безпеки України - щодо наявності в особи допуску до державної таємниці, 7) Міністерством оборони України.

До проведення спеціальної перевірки можуть бути залучені інші центральні органи виконавчої влади або спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції з метою перевірки відомостей про особу, зазначених у цій статті, або достовірності документів, передбачених цією статтею.

Рішення про призначення (обрання) або про відмову у призначенні (обранні) на посаду, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, приймається після проведення спеціальної перевірки.

Відповідно до абзацу 7 частини другої статті 58 Закону №1700 рішення про відмову у призначенні на посаду за результатами спеціальної перевірки, яке приймається посадовою особою (органом), яка (який) організовує проведення спеціальної перевірки. може бути оскаржено до суду.

Вказані законодавчі норми кореспондуються із законодавчими положеннями викладеними також і у Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3 і ч. 4 ст. 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 N 563 та Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 N 171.

Відповідно до пункту 8 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3 і ч. 4 ст. 1 Закону України "Про очищення влади", що після прийняття рішення Національним агентством з питань запобігання корупції про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларації подаються шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за формою, що визначається Агентством.

Згідно зі статтею 58 Закону України "Про запобігання корупції" інформація про результати спеціальної перевірки, підписана керівником органу, що проводив перевірку, а в разі його відсутності - особою, яка виконує його обов`язки, або заступником керівника органу відповідно до розподілу функціональних обов`язків, подається до органу, який надіслав відповідний запит, у семиденний строк з дати надходження запиту.

У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки та розгляду вищезазначених пояснень претендента на посаду факту подання ним підроблених документів або неправдивих відомостей посадова особа (орган), яка (який) здійснює призначення (обрання) на цю посаду, повідомляє протягом трьох робочих днів про виявлений факт правоохоронні органи та відмовляє претенденту у призначенні (обранні) на посаду.

Особа, щодо якої за результатами спеціальної перевірки встановлено обставини, які є підставою для відмови у призначенні (обранні) на посаду, вважається такою, що не пройшла спеціальну перевірку.

10.06.2016 року Національне агентство з питань запобігання корупції своїм рішенням N 2 вирішило, що з 01.01.2017 року декларації подаються згідно із Закону України "Про запобігання корупції" шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З аналізу наведених норм вбачається, що на органи, які проводять конкурс на заміщення вакантних посад, покладено імперативний обов`язок, після отримання заяв від переможця такого конкурсу та всіх необхідних документів, направити запити для проведення спеціальної перевірки до органів, які передбачені ч. 4 ст. 57 Закону України "Про запобігання корупції" та перевірки, яка передбачена Законом України "Про очищення влади".

Суд зауважує, що за змістом законодавчих положень частини 2 статті 58 Закону України "Про запобігання корупції", рішення про призначення (обрання) або про відмову у призначенні (обранні) на посаду, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, приймається після проведення спеціальної перевірки.

Поряд з тим, абзац 2 частини 2 вказаної статті містить застереження, а саме, у разі встановлення за результатами спеціальної перевірки факту розбіжностей у поданих претендентом на посаду автобіографії та/або декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік посадовою особою (органом), яка (який) організовує проведення спеціальної перевірки, надається можливість претенденту на посаду протягом п`яти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом та/або виправити таку розбіжність.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаних законодавчих приписів, Головним управлінням ДФС у Донецькій області позивачу була надана можливість надати письмове пояснення та виправити виявлені розбіжності.

Окрім того, згідно з частиною четвертою статті 45 Закону N 1700, упродовж семи днів після подання декларації суб`єкт декларування має право подати виправлену декларацію. У разі притягнення суб`єкта декларування до відповідальності за неподання, несвоєчасне подання декларації або в разі виявлення у ній недостовірних відомостей суб`єкт декларування зобов`язаний подати відповідну декларацію з достовірними відомостями.

Так, позивач скористався таким правом на надання відповідних пояснень з приводу виявлених спеціальною перевіркою розбіжностей шляхом подання пояснень від 04.04.2019, а 09.04.2019, в межах встановленого Законом строку, подано виправлену декларацію в якій ним у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» зазначено про наявну у нього земельну ділянку. Наведені обставини відповідачем не заперечуються і не є спірними.

Однак, при прийнятті рішення про відмову у призначенні (обранні) на посаду за результатами спеціальної перевірки відповідачем не враховано вищезазначені пояснення та виправлена декларація про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2018 рік.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідачем порушено вимоги ст. 57 Закону України "Про запобігання корупції" та пункту 7 Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 N 171. Так, за приписами наведеної норми Закону №1700 та Порядку №171 спеціальна перевірка проводиться за письмовою згодою особи, яка претендує на зайняття посади, у строк, що не перевищує двадцяти п`яти календарних днів з дня надання згоди на проведення спеціальної перевірки.

Відповідно до положень глави 18 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Письмова згода на проведення спеціальної перевірки надана ОСОБА_1 13.03.2019, однак, довідка про результати спеціальної перевірки складена відповідачем лише 26.04.2019 (зазначені обставини не заперечуються сторонами та не є спірними).

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

За переконанням суду, відповідачем не доведено правомірності своїх дій та доказів того, що він діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений законами України .

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні, у відповідності до положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДФС у Донецькій області рішення, яке оформлено листом від 26.04.2019 за № 34881/10/05-99-04-03-06 щодо відмови у призначені на посаду заступника начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області, як такому, що не пройшов спеціальну перевірку, є не обґрунтованим, прийнятим без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення та з порушенням встановленого Законом строку.

З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти рішення з урахуванням результатів конкурсу від 27.02.2019 та призначити його на посаду заступника начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області, як такого, що пройшов конкурс, то суд зазначає наступне.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Резюмуючи наведене, суд вважає, що призначення позивача на посаду є дискреційними повноваженнями суб`єктів органу владних повноважень, які не можуть бути підміненими судовим рішенням, тому у цій частині позову повинно бути відмовлено.

Тому належним способом порушеного права позивача суд вважає зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області прийняти рішення з урахуванням результатів конкурсу від 27.02.2019 року у відношенні ОСОБА_1 , як такого що пройшов конкурс та став переможцем конкурсу у відповідності до висновків суду.

Згідно до ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на ту обставину, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача судд вважає за доцільне покласти судові витрати на відповідача.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області, яке оформлено листом від 26.04.2019 за № 34881/10/05-99-04-03-06 та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Донецькій області, яке оформлено листом від 26.04.2019 за № 34881/10/05-99-04-03-06 щодо відмови у призначені ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області, як такому, що не пройшов спеціальну перевірку.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області прийняти рішення з урахуванням результатів конкурсу від 27.02.2019 року у відношенні ОСОБА_1 , як такого що пройшов конкурс та став переможцем конкурсу у відповідності до висновків суду.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, буд. 114, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 01 серпня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Кониченко