Справа № 622/704/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2019 р.Справа № 622/704/17

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11.05.2019, головуючий суддя І інстанції: Чернова О.В., смт. Золочів Харківської області, повний текст складено 16.05.19 по справі № 622/704/17 з позовом ОСОБА_1 до Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
10.07.2017 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Золочівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просив суд визнати протиправною відмову відповідача у призначенні та нарахуванні позивачеві пенсії як учаснику бойових дій, відповідно до вимог абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати відповідача призначити та нарахувати позивачеві з 08.02.2017 пенсію як учаснику бойових дій відповідно до вимог абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 11.05.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною відмову Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області в призначенні та нарахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком як учаснику бойових дій, відповідно до вимог абзацу 6 пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на час прийняття рішення).

Зобов`язано Дергачівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком як учаснику бойових дій відповідно до статті 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення"з 08.02.2017.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції не дослідив всі докази, наведені управлінням, та не врахував, що окремі документи, такі як: копія свідоцтва серії НОМЕР_1 від 10.04.1985, копія грамоти Президії Верховної Ради СРСР від 28.12.1988, копія списків на видачу посвідчень учасника бойових дій, до управління на час звернення із заявою про призначення пенсії не надавалися. Крім того, суд першої інстанції не надав правової оцінки відмови позивача у наданні довідки з військового комісаріату про період перебування в Республіці Афганістан під час надання документів, необхідних для призначення пенсії.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 ветерана війни-учасника бойових дій.

Згідно вказаного посвідчення ОСОБА_1 має безстрокове посвідчення, датоване 10 квітня 1985 року, за успішне виконання завдань Уряду СРСР та має право на пільги, встановлені постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 17.01.1983 року (а.с.16, 81).

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 від 26 жовтня 1980 року позивач 06 грудня 1980 року при військовій частині НОМЕР_4 прийняв військову присягу та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 з 01.11.1980 року до 23 грудня 1982 року на посадах токаря та техніка, в цей період йому було присвоєно звання рядового. Звільнений у запас 23 грудня 1982 року на підставі наказу МО СРСР №242 від 27.09.1982 року (а.с.240-246).

08.02.2017 ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про призначення пенсії, подавши відповідні документи, в розписці-повідомленні 06.03.2017 зазначив, що довідку з військкомату про період перебування в РА надавати не буде (а.с.178-179).

Рішенням Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 6 від 06.03.2017 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій у зв`язку із відсутністю необхідних документів, які засвідчують особливий статус особи, а саме: довідки з військового комісаріату, яка підтверджувала б період (періоди) участі у бойових діях , передбаченого статтею 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення"та абзацом 6 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" військовослужбовців, які брали участь у бойових діях (а.с.175).

Листом Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 06.03.2017 року № 191/1-02/20395 позивачу повідомлено про відмову у призначенні пенсії згідно зі статтею 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення"та абзацом 6 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"як військовослужбовцю, що приймав участь у бойових діях, з мотивів відсутності довідки з військового комісаріату, яка підтверджувала б період (періоди) участі у бойових діях (а.с.82).

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач згідно вимог ст. 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення"(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідношень) набув право на призначення та отримання пенсії за віком, як учасник бойових дій, при цьому відсутність довідки військового комісаріату про період (періоди) участі у бойових діях, за встановлених судом обставин, не може бути підставою для відмови у призначенні такої пенсії.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу правомірності відмови відповідача в призначенні пенсії учаснику бойових дій, який виконував інтернаціональний обов`язок в іншій країні, з підстав того, що ним не надано довідку військового комісаріату про періоди участі в бойових діях встановленої форми, що передбачено порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного Фонду України 25.11.2005 № 22-1. Водночас підставою для ненадання вказаної довідки позивач зазначає неможливість її отримати з огляду на припинення з 21.05.2015 взаємодії Федеральної служби безпеки РФ з територіальними органами відомства України (військовими комісаріатами) на підставі припинення Угоди про співпрацю і взаємодію між Міністерством безпеки РФ та Службою безпеки України від 22.07.1997.

Відповідно до змісту абз. 6 п. 3 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до якого військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій визнаються: учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року за №63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" затверджено Перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, і періодів бойових дій на їх території, відповідно до якого такою країною визначено Афганістан у період з квітня 1978 року по грудень 1989 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 ветерана війни-учасника бойових дій, під час проходження військової служби перебував у розпорядженні військової частини НОМЕР_4 , архівні відомості щодо якої перебувають на території Російської Федерації. Відповідно до листа Центрального прикордонного архіву федеральної служби безпеки Російської Федерації №21/59/Г-4722 від 14.06.2016 повідомлено позивача, що в документальних матеріалах військової частини НОМЕР_4 за період з жовтня 1980 року по грудень 1982 року відомостей про участь в бойових діях на території Афганістан ОСОБА_1 немає.

Водночас колегія суддів не може розцінювати вказану довідку, як таку, що заперечує участь позивача в бойових діях, оскільки у вказаній довідці зазначено про відсутність документів про участь позивача в бойових діях, а не про те, що позивач не приймав участь в бойових діях.

Згідно з положеннями Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника бойових дій та довідка військового комісаріату про період (періоди) участі у бойових діях (при призначенні пенсії згідно із абзацом 6 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Довідка про період (періоди) участі у бойових діях видається в порядку, що визначається Міноборони за формою, наведеною в додатку № 2 до Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

З системного аналізу вказаних вище норм права вбачається, що разом із посвідченням учасника бойових дій, що є основним документов, що підтверджує статус заявника, до органу Пенсійного фонду має надаватися довідка встановленої форми, яка видається відповідним військовим комісаріатом. Тобто від заявника не вимагається самостійного звернення до інших силових (уповноважених) структур, окрім до військового комісаріату.

З листа Харківського обласного військового комісаріату від 08.06.2017 №1419-ВСЗ вбачається, що на запити Золочівського районного військового комісаріату Харківської області листами Центрального прикордонного архіву федеральної служби безпеки Російської Федерації від 22.06.2016 року та 17.08.2016 року повідомлено, що з 21.05.2015 року припинено взаємодію Федеральної служби безпеки РФ з територіальними органами оборонного відомства України (військовими комісаріатами) на підставі припинення Угоди про співпрацю і взаємодію між Міністерством безпеки РФ та Службою безпеки України від 22.07.1997 (а.с.37)

Отже, судовим розглядом встановлено неможливість з боку позивача надати довідку встановленої форми з підстав, які не залежать від його волі. Позивач не має можливості іншим чином підтвердити період його участі в бойових діях та надати довідку, в тому числі шляхом самостійного звернення до уповноважених органів Російської Федерації. Водночас неможливість з об`єктивних надати довідку встановленої форми не може мати наслідком позбавлення права позивача на призначення пенсії, на яку він має право, отримавши статус учасника бойових дій та маючи необхідний страховий стаж.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з архівного Списку на видачу посвідчень учасників бойових дій по Золочівському району (воїни-інтернаціоналісти) від 06 квітня 1985 року відповідне посвідчення видано рядовому ОСОБА_1 , що проходив службу у військовій частині НОМЕР_4 у період з 01.11.1980 року по 23.12.1982 року. Згідно відомості № 10 на перереєстрацію посвідчень учасникам бойових дій по Золочівському райвійськкомату Харківської області воїни-інтернаціоналісти від 19 березня 1996 року рядовому ОСОБА_1 видано відповідне посвідчення серії НОМЕР_2 зазначено, що законність визначення статусу учасника бойових дій перевірено. Відповідно до наданої суду грамоти воїну інтернаціоналісту від 28 грудня 1988 року ОСОБА_1 нагороджений указом Президії Верховної ради СРСР від 28 грудня 1988 року за мужність та військову відвагу, що проявлені при виконанні інтернаціонального обов`язку у республіці Афганістан, крім того, нагороджений медаллю "Воїну-інтернаціоналісту від вдячного афганського народу" згідно наказу Президента Республіки Афганістан від 15 травня 1988 року. Участь у бойових діях у складі військової частини НОМЕР_4 з 01.11.1980 року до 23 грудня 1982 року на посадах токаря та техніка також підтверджується військовим квитком, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Тобто вказані письмові докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні як судом першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, у поєднанні із показаннями свідків, які були надані в суді першої інстанції, та щодо показань яких в апеляційній скарзі не було надано зауважень, беззаперечно підтверджують участь позивача у бойових діях в Республіці Афганістан.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач досяг 55 років та відповідно до протоколу 77 від 06.03.2017, розрахунку стажу має загальний стаж 33 роки 11 місяців 1 день, тобто відповідає критеріям, за яких має право на призначення дострокової пенсії за віком як учасник бойових дій.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач згідно вимог ст. 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення" набув право на призначення та отримання пенсії за віком, як учасник бойових дій, при цьому відсутність довідки військового комісаріату про період (періоди) участі у бойових діях, за встановлених судами обставин, не може бути підставою для відмови у призначенні такої пенсії.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє доводи заявника апеляційної скаргги про те, що окремі документи, такі як: копія свідоцтва серії НОМЕР_1 від 10.04.1985, копія грамоти Президії Верховної Ради СРСР від 28.12.1988, копія списків на видачу посвідчень учасника бойових дій, до управління на час звернення із заявою про призначення пенсії не надавалися, оскільки заявником не обгрунтовано яким чином подання таких документів могло вплинути на прийняття рішення на користь ОСОБА_1 . У випадку якщо подання таких документів мало значення для прийняття позитивного рішення, то відповідач мав можливість в добровільному порядку під час судового розгляду в суді першої інстанції визнати право позивача на призначення пенсії. Водночас відповідачем не визнається право позивача на призначення пенсії саме з підстав відсутності довідки встановленої форми, тому заперечення з приводу не надання окремих документів під час звернення із заявою про призначення пенсії не впливають на встановлену судом протиправну відмову відповідача в призначенні пенсії позивачу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дергачівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 11.05.2019 по справі № 622/704/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 29.07.2019.