Справа № 540/1210/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1210/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гомельчука С.В.,

при секретарі Воронцовій К.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Гордієнка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкового повідомлення-рішення від 20 травня 2019 року № 02121405,

встановив:

14 червня 2019 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДФС у Херсонській області, автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) про скасування податкового повідомлення - рішення форми «С» від 20 травня 2019 року № 02121405 про застосування штрафних санкцій в розмірі 84255,10 грн. за порушення п. 2.6 глави 2 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» №637 від 15 грудня 2004 року та п. 11 розділу 2 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 148 від 29 грудня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 06 травня 2019 року посадовими особами відповідача проведено фактичну перевірку господарської одиниці позивача - готель, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт фактичної перевірки №0155/21/22/РРО/НОМЕР_3. Висновком перевірки є порушення п. 2.6 глави 2 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 637 від 15 грудня 2004 року та п. 11 розділу 2 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» №148 від 29 грудня 2017 року, шляхом не оприбуткування готівкових коштів за 2016-2017 роки в сумі 16851,02 грн. Позивач вказує на перебої з електроенергією, що стали підставою для використання розрахункових книжок за вказані в акті перевірки дати. Під час судового засідання представник позивача вказав, що на момент розгляду справи в суді Указ Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року № 436/95 скасовано Указом Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року № 436/95. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 19 червня 2019 року відкрито загальне провадження в справі та призначено судове засідання на 16 липня 2019 року.

Відповідачем 05 липня 2019 року надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що відповідачем на підставі наказу та направлень на проведення перевірки 06 травня 2019 року проведено фактичну перевірку позивача. Перевіркою встановлені порушення позивачем законодавства про регулювання обігу готівки, в частині несвоєчасності її оприбуткування в КОРО на суму 16851,02 грн. Під час перевірки позивач надала не ту РК в якій зроблено записи, внесені в КОРО. Все це, на думку відповідача, є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 16 липня 2019 року судом оголошено перерву для надання додаткових документів до 19 липня 2019 року.

В судове засідання сторони з`явились.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримували, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

На підставі ст.ст. 19-1, 20, п. 80.2.2 ст. 80 ПК України та підставі наказу ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі «Про проведення фактичних перевірок» № 592 від 03 травня 2019 року головним державним ревізорам-інспекторам виписано направлення на фактичну перевірку №№ 0372,0373.

06 травня 2019 року о 11:35 год. посадовими особами відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , в готелі, в якому здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 проведено фактичну перевірку.

Результати фактичної перевірки оформлено актом перевірки №0155/21/22/РРО/НОМЕР_3 від 06 травня 2019 року.

В ході перевірки встановлено наступні порушення:

- не забезпечено оподаткування (своєчасне оприбуткування в КОРО готівкових коштів, які надійшли до каси/місця проведення розрахунків). До кас надходили готівкові кошти які в КОРО (касових книгах, книгах обліку, тощо) оприбутковані не у день їх фактичного надходження, а на наступні дні, тобто несвоєчасно. Готівкові кошти, які надходять до кас (місця проведення розрахунків) оприбутковуються на підставі (відповідно даних) фіскальних звітних чеків або даних РК. Не виконавши друк фіскального звітного чека (не використавши РК) у день надходження готівки до кас, оприбуткувати її не є можливим - немає підстав для оприбуткування, тобто необхідною умовою для своєчасного оприбуткування готівки є друк фіскального звітного чека у день її надходження. Таким чином встановлено факт не оприбуткування в КОРО готівкових коштів у день їх надходження до кас на загальну суму 19145,45 грн.

Висновки акта перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення - рішення форми «С» від 20 травня 2019 року № 02121405 про застосування штрафних санкцій в розмірі 84255,10 грн. за порушення п. 2.6 глави 2 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 637 від 15 грудня 2004 року та п. 11 розділу 2 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 148 від 29 грудня 2017 року.

Позивач не погодився з позицією податкового органу, оскільки несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів є наслідком вимкнення електроенергії на об`єкті господарювання, а сама готівка оприбутковувалась відповідно до приписів спеціального законодавства.

Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне.

Контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України).

Контролюючі органи мають право:

- здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;

- проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів;

- вимагати під час проведення перевірок від посадових або службових осіб платника податків залучення повноважних осіб для спільного з працівниками контролюючого органу зняття показань внутрішніх та зовнішніх лічильників, якими обладнані технічні пристрої, що використовуються у процесі провадження діяльності, що перевіряється (пп. пп. 20.1.10- 20.1.12 п. 20.1 ст. 20 ПК України).

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України).

Даний пункт, який наведено підставою для проведення фактичної перевірки позивача, передбачає підставою для проведення наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства… щодо … ведення касових операцій. Тобто, в наказі про призначення фактичної перевірки повинна бути наведена відповідна інформація, яка свідчить про можливе порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про ведення касових операцій.

Такою інформацією, як встановлено, є інформаційна база податкового органу.

Суд дослідив направлення на фактичну перевірку №№ 0372,0373 від 06 травня 2019 року та встановив, що строк проведення перевірки з 06 травня 2019 року тривалістю 10 діб. Метою проведення перевірки є : здійснення податкового контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфер торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями), Закону України від 02.03.2015 року № 222-VІІІ «Про ліцензування видів господарської діяльності» (із змінами та доповненнями), постанови НБУ від 15.12.2004 року № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті» (із змінами та доповненнями), постанови НБУ від 29.12.2017 року №148 «Про затвердження Положення проведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями).

Направлення не конкретизують передбаченої в пп. 80.2.2. п. 80.2 ст. 80 ПК України підстави для проведення фактичної перевірки, до того ж вони передбачають проведення перевірки й трудових відносин, але така перевірка можлива лише на підставі пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України. Проте, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на об`єкті позивача перевірка трудових відносин не відбувалась.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п. 80.7 ст. 80 ПК України).

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (п. 80.5 ст. 80 ПК України).

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (п.81.1 ст.81 ПК України).

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Суд дослідив наказ «Про проведення фактичних перевірок» № 592 від 03 травня 2019 року та встановив, що він містить факсимільний підпис керівника відповідача та не скріплений печаткою контролюючого органу (печатка відсутня взагалі).

Тобто наказ, на підставі якого оформлені направлення на проведення фактичної перевірки є недійсним в розумінні п. 81.1 ст. 81 ПК України.

З акта перевірки вбачається, що на місці проведення перевірки є в наявності розрахункова книжка, але не зазначено її номер та дату.

Податковий орган в письмових запереченнях наголошує про надання позивачем під час проведення фактичної перевірки розрахункової книжки, в якій не було здійснено жодного запису, що підтверджується й самим позивачем.

Суд звертає увагу сторін, що в КОРО містяться відомості про використання розрахункової книжки р, а саме квитанцій з 317304 по 317309 серії ББАИ.

В матеріалах справи знаходиться довідка про реєстрацію КОРО № р від 01 липня 2016 року скріплена печаткою контролюючого органу та підписом керівника. Відповідно даної довідки на КОРО 26 серпня 2016 року зареєстрована лише одна РК №№р/1к серія ББАИ, номер установленого засобу контролю ЕА803695, номер першої розрахункової квитанції 317301, номер останньої розрахункової квитанції 317400.

Під час фактичної перевірки позивач помилково надав РК серії ББАИ номер установленого засобу контролю ЕА 934460, яка не використовувалась. Втім, в КОРО не має записів з цієї РК, а тому суд не приймає її до уваги.

Відповідач надав витяг з інформаційної бази ДФС відповідно якого РК №р/1к, серія та номер засобу контролю РК ЕА803695, кількість аркушів 100, зареєстрована 20 серпня 2018 року. Суд не приймає даний витяг до уваги, оскільки він прямо суперечить довідці про реєстрацію КОРО № р від 01 липня 2016 року, яка скріплена печаткою контролюючого органу та підписом керівника.

В КОРО вносилися записи з РК № р/1к, серія та номер засобу контролю РК ЕА803695. Позивач надав до суду копії розрахункових квитанцій, на підставі яких вносились записи до КОРО (заповнено рк з 3170302 по 317309).

Відповідач вказує, що в 8 випадках фіскальні звітні чеки роздруковувались на наступний день після надходження готівкових коштів до каси на загальну суму 16851,02 грн.

Позивач надала КОРО, яка досліджувалась при проведенні фактичної перевірки, в якій в розділі 3 «Облік розрахункових квитанцій» в графах 3-8 вчинено записи датовані 04 липня 2017 року, 10 липня 2017 року, 08 вересня 2017 року, 12 вересня 2017 року, 28 вересня 2017 року, 29 вересня 2017 року, а також в КОРО у відповідному розділі підклеєно фіскальні звітні чеки за 02 вересня 2016 року та за 06 вересня 2016 року всього на суму 16851,02 грн.

Що стосується наданих представником відповідача фотоматеріалів, то суд не вбачає підстав для прийняття їх до уваги, оскільки вони не є додатками до акту фактичної перевірки №0155/21/22/РРО/НОМЕР_3 від 06 травня 2019 року. В акті фактичної перевірки зазначено, що додатками до нього є: чек РРО, додаток на два аркуші (роздруківка дат надходження готівкових коштів).

Наказом Міністерства фінансів України від 14 червня 2016 року N 547 затверджено Порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій (далі - Порядок №547).

Суб`єкт господарювання повинен забезпечити використання книги ОРО у тій господарській одиниці, що зазначена на титульній сторінці книги ОРО при її реєстрації/перереєстрації, або з тим РРО, до якого така книга зареєстрована (п.1 розділу 4 Порядку №547).

Використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає:

- наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО;

- підклеювання фіскальних звітних чеків до відповідних сторінок книги ОРО;

- щоденне виконання записів (у разі здійснення розрахункових операцій) про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо;

- у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії - здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій;

- ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО (п.6 розділу 4 Порядку №547).

У розділі 3 книги ОРО, зареєстрованої на РРО, обліковуються розрахункові квитанції, використані під час відключення електроенергії або в період ремонту РРО. Графи 1 - 4 заповнюються до початку використання розрахункової книжки, графи 5 - 7 - до початку реєстрації розрахункових операцій за допомогою РРО після відновлення постачання електроенергії чи встановлення РРО після ремонту (п. 9 розділу 4 Порядку № 547 в редакції 14.06.2016 року).

Якщо початок та закінчення одного циклу використання розрахункової книжки при відключенні електроенергії чи на період ремонту РРО припадають на різні робочі дні, за кожний робочий день у розділі 3 книги ОРО на РРО здійснюються окремі записи, при цьому графи 1, 2 заповнюються тільки в перший, а графа 7 - тільки в останній день одного циклу використання розрахункової книжки.

Крім того, на підставі даних розрахункових квитанцій щодня здійснюються записи в розділі 2; до запису за перший день слід включити дані про відповідні суми (графи 2 - 7) за контрольною стрічкою з початку робочого дня до моменту виходу з ладу РРО або відключення електроенергії. У записі за даними фіскального звітного чека, роздрукованого після відновлення роботи на РРО, необхідно зазначити, за які попередні дати підсумовані дані в цьому фіскальному чеку (п.10 розділу 4 Порядку № 547 в редакції 14.06.2016 року).

З 23.09.2016 року п. 9 розділу 4 Порядку № 547 викладено в такій редакції:

У розділі 3 книги ОРО, зареєстрованої на РРО, обліковуються розрахункові квитанції, використані під час відключення електроенергії або в період ремонту РРО. Графи 1 - 5 заповнюються до початку використання розрахункової книжки, графи 6 - 8 - до початку реєстрації розрахункових операцій за допомогою РРО після відновлення постачання електроенергії чи встановлення РРО після ремонту

З 23.09.2016 року п. 10 розділу 4 Порядку № 547 викладено в такій редакції:

Якщо початок та закінчення одного циклу використання розрахункової книжки при відключенні електроенергії чи на період ремонту РРО припадають на різні робочі дні, за кожний робочий день у розділі 3 книги ОРО на РРО здійснюються окремі записи, при цьому графи 1, 2 заповнюються тільки в перший, а графа 8 - тільки в останній день одного циклу використання розрахункової книжки.

Крім того, на підставі даних розрахункових квитанцій щодня здійснюються записи в розділі 2; до запису за перший день слід включити дані про відповідні суми (графи 3 - 10) за контрольною стрічкою з початку робочого дня до моменту виходу з ладу РРО або відключення електроенергії. У записі за даними фіскального звітного чека, роздрукованого після відновлення роботи на РРО, необхідно зазначити, за які попередні дати підсумовані дані в цьому фіскальному чеку.

Окремо суд звертає увагу відповідача, що його позиція стосовно необхідності заповнення граф 1-5 та 6-8 розділу 2 КОРО обґрунтована посиланням на приписи Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій № 417 від 28.02.2013 року, який втратив чинність 14 червня 2016 року та який не діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Оскільки відповідач оцінював заповнення позивачем граф в КОРО за приписами Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій № 417 від 28.02.2013 року, який втратив чинність ще до початку виникнення спірних правовідносин, суд не бере до уваги такі доводи.

Сторонами не заперечується, що Z-звіти роздруковані наступною датою ніж дата надходження готівкових коштів, що підтверджується копіями самих Z-звітів та визнається сторонами.

Позивач стверджує, що неможливість роздрукувати Z-звіти в день надходження готівки виникла через короткочасне вимкнення електроенергії на господарській одиниці, що підтверджується актами про аварійне відключення електропостачання.

З`ясовуючи вплив зазначених обставин на порядок оприбуткування готівки, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (далі - Закон № 265), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до статті 2 Закону № 265 фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам`яті; денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Отже передумовою друку фіскального звітного чеку є робочий режим РРО та проведення на ньому розрахункових операцій, у разі ж якщо РРО на протязі дня не розпочинав свою роботу, фіскальний звітний чек не може бути роздрукований.

Також за змістом статті 2 Закону № 265 книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Аналогічне визначення КОРО наведено і в пункті 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за № 40/10320 (далі - Положення № 637), в якому також зазначено, що під оприбуткуванням готівки розуміється проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (пункт 2.2 глави 2 Положення № 637).

Згідно з пунктом 7.15 глави 7 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Відповідно до пункту 2.6 глави 2 згаданого Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Абзацом 3 статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року № 436/95 (далі - Указ №436/95)встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Указом Президента «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України» № 418/2019 від 20 червня 2019 року скасовано Указ Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року № 436/95.

Відповідно до позиції викладеній в рішенні КСУ у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року, щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно- правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Оскільки позивач є фізичною особою в статусі підприємця, суд вважає, що Указ Президента «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України» № 418/2019 від 20 червня 2019 року можливо застосувати до спірних правовідносин.

З урахуванням недійсності наказу на проведення фактичної перевірки, з урахуванням відсутності дослідження під час перевірки належної РК та з урахуванням посилання відповідача в обґрунтування своєї позиції на акти індивідуальної дії, які втратили чинність, суд не погоджується з правомірністю спірного податкового повідомлення-рішення.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Аманн проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

В судовому засіданні 19 липня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

З 22 липня 2019 року по 31 липня 2019 року (включно) головуючий суддя по справі перебував на лікарняному, тому повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею датою, що вказана у резолютивній частині рішення.

Керуючись статтями 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 139, 241 - 246, 250 , 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повінстю.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75) від 20 травня 2019 року № 02121405.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), сплачений нею судовий збір в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень), шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01 серпня 2019 р.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 108080100