Справа № 140/757/19
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6841/19

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року про закриття провадження (головуючий суддя Денисюк Р.С., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Релігійна організація «Свято-Іллінська релігійна громада Православної церкви України с. Клепачів Ківерцівського району Волинської області» про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Волинської обласної державної адміністрації, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Релігійної організації «Свято-Іллінська релігійна громада Православної церкви України с. Клепачів Ківерцівського району Волинської області» в якому просив визнати протиправними та скасувати рішень Управління культури, релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації від 11.03.2019 № 4000297 «Про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», № 3000297 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи (зміна повного найменування, зміна скороченого найменування)» та розпорядження Волинської обласної державної адміністрації від 07.03.2019 № 123 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року провадження у справі закрито з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 238 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає ухвалу суду протиправною, такою, що не відповідає та суперечить вимогами чинного процесуального законодавства, що призвело до неправильного вирішення питання, а відтак, ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до Волинського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі зазначає, що ним подано до Волинського окружного адміністративного суду позовну заяву із вимогами про визнання протиправними дій та визнання протиправними і скасування актів Волинської обласної державної адміністрації щодо проведення державної реєстрації змін відомостей про Свято-Іллінську релігійну громаду Української Православної Церкви у с.Клепачів Ківерцівського району, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що стосуються змін в установчих документах шляхом реєстрації статуту в новій редакції з новою юридичною назвою, що підтверджують допущення явних та грубих порушень відповідачем приписів чинного законодавства, що регламентує порядок здійснення державної реєстрації юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, в тому числі, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно ж з положеннями Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 № 586-ХІV місцеві державні адміністрації є органами виконавчої влади, а отже - суб`єктами владних повноважень.

Резюмуючи зазначене вище, апелянт вважає, що очевидним є той факт, що цей позов поданий до суб`єкта владних повноважень та обґрунтований фактами, що свідчать про прийняття останнім рішень у сфері державної реєстрації у межах виконання ним функцій органу виконавчої влади, а отже підлягає розгляду адміністративним судом у порядку та за правилами КАС України.

В той же час, визначене у цьому позові нормативно-правове обґрунтування позовних вимог чітко вказує на такі підстави позову, що виключно пов`язані із допущеними відповідачем порушеннями процедури та порядку здійснення державної реєстрації статуту релігійного об`єднання (організації, громади), що визначені чинним законодавством України.

Однак, суд у оскаржуваному рішенні зазначив, що в даному випадку спір виник саме між керівником (членом) Свято-Іллінської релігійної громади Української православної церкви с.Клепачів Ківерцівського району Волинської області та релігійною громадою, яка вирішила змінити підпорядкування, подавши заяву про реєстрацію змін. Отже, як установлено, спірні правовідносини стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача. З огляду на суб`єктний склад учасників спору, він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

При цьому, суд зробив посилання на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі №806/3462/14, яка врахована при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даній справі аргументами сторін (розділ III постанови) було те, що позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що всупереч чинному законодавству, яким урегульовано порядок внесення змін до статуту релігійної громади, відбулось захоплення релігійної громади. Цим порушено права віруючих, які утворили релігійну громаду. Змінено підлеглість релігійної громади, яка при створенні відносилась до Московського патріархату, а внаслідок оскаржуваного розпорядження перейшла до Київського патріархату. Окрім того, позивач стверджував, що при ухваленні оскаржуваного розпорядження було порушено ст.14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації». Особи, які прийняли рішення про внесення змін і доповнень до статуту, не є засновниками даної релігійної громади, не мають жодного відношення до неї. У заяві про реєстрацію від 05.10.2013 вказано, що зміни до статуту прийнято на парафіяльних зборах 05.10.2013, однак, до компетенції парафіяльних зборів не віднесено питання ухвалення змін і доповнень до статуту. Також, відповідач не перевірив порядок скликання парафіяльних зборів, визначений п. 9 статуту.

У даному ж випадку позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем - Волинською обласною державною адміністрацією не у повному обсязі отримано пакет документів, передбачений законом України «Про свободу совісті та релігійні організації» при видачі спірного розпорядження та вчиненні відповідних реєстраційних дій державним реєстратором, чим грубо порушено вимоги зазначеного закону.

У позовній заяві відсутні будь-які твердження та посилання про спір між керівником (членом) Свято-Іллінської релігійної громади Української православної церкви с.Клепачів Ківерцівського району Волинської області та релігійною громадою, яка вирішила змінити підпорядкування.

Разом з тим, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду винесено постанову від 16.10.2018 року у справі №807/3565/14, правова позиція якого повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у поданій ним позовній заяві.

Дана справа розглядалась Верховним Судом у порядку адміністративного судочинства. А тому повинна бути врахована при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, згідно з положеннями ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках. Зазначена правова норма визначає вичерпний перелік таких справ. Справи за позовом фізичної особи до органів державної влади в цьому переліку відсутні.

А тому ця справа ні в якому випадку не може бути розглянута в порядку господарського судочинства.

З огляду на вище викладене, вважає, що ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 є протиправною, такою, що підлягає скасуванню, а справа - направленню до Волинського окружного адміністративного суду для продовження розгляду з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неправильного застосування та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

У відзиві на апеляційну скаргу Волинська обласна державна адміністрація просила залишити апеляційну скаргу буз задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Як уже зазначалось вище, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування рішень Управління культури, релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації від 11.03.2019 № 4000297 «Про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», № 3000297 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи (зміна повного найменування, зміна скороченого найменування)» та розпорядження Волинської обласної державної адміністрації від 07.03.2019 № 123 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є керівником Свято-Іллінської громади Української православної церкви України с. Клепачів Ківерцівського району Волинської області. В березні 2019 року позивач дізнався про те, що згідно з розпорядженням відповідача від 07.03.2019 №123 зареєстровано зміни до статуту релігійної організації «Свято-Іллінської громади Української православної церкви України с. Клепачів Ківерцівського району Волинської області» у новій редакції за новою назвою Релігійна організація «Свято-Іллінська релігійна громада Православної церкви України с. Клепачів Ківерцівського району Волинської області». Керівником зазначеної юридичної особи є ОСОБА_2 .

Позивач вважає оскаржувані рішення протиправними, такими що прийняті в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», оскільки відповідачем для реєстрації змін до установчих документів юридичної особи не було отримано від заявників оригіналу чинної (на дату подання документів) редакції статуту релігійної громади, до якого були внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію та оригіналу свідоцтва, виданого органом реєстрації. При цьому зазначає, що жодних рішень загальних зборів, на підставі яких була проведена державна реєстрація змін до статуту релігійної організації «Свято-Іллінська громада Української православної церкви України с. Клепачів Ківерцівського району Волинської області» позивач не отримував.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції правильно вказав, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому, КАС України регламентує порядок розгляду не усіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

З огляду на це, суд першої інстанції вважав, що даний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржувані рішення, хоч і мав владні-управлінські повноваження щодо позивача (в частині зареєструвати або відмовити у реєстрації статуту релігійної громади), проте факт здійсненої реєстрації обумовлений наданими для такої реєстрації документами. В свою чергу, позивач власне і доводить відсутність повноважень у особи, яка подала заяву та відсутність у неї необхідного пакету документів для реєстрації нової редакції статуту, оспорює повноваження приймати рішення про зміну статуту.

На думку суду першої інстанції, наданню правової оцінки підпункту 2 пункту 1 розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації №123 від 07.03.2019 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції», а в подальшому вчиненню реєстраційних дій щодо державної реєстрації змін до установчих документів та внесенню змін до відомостей, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, передує встановлення та доказування у даному спорі обставин, які є внутрішньою діяльністю Релігійної організації «Свято-Іллінська релігійна громада Православної церкви України с. Клепачів Ківерцівського району Волинської області».

З огляду на це суд дійшов висновку, що у даному випадку спір виник саме між керівником (членом) Свято-Іллінської релігійної громади Православної церкви України с. Клепачів Ківерцівського району Волинської області та релігійною громадою, яка вирішила змінити канонічне підпорядкування, подавши заяву про реєстрацію змін. Спірні правовідносини стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача. А з огляду на суб`єктний склад сторін спору, суд вважав, що він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України, якою передбачено, що суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суд першої інстанції прийняв оскаржувану ухвалу.

Проте, колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції не погоджується.

Як зазначено в самій ухвалі суду, що підтверджується змістом адміністративного позову, розпорядження відповідача від 07.03.2019 №123 оскаржується з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію статуту, положень закону в частині дотримання порядку та способу реєстрації таких змін. Предметом спору за даним адміністративним позовом є правомірність рішення органу виконавчої влади - Волинської обласної державної адміністрації щодо реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції, зміни керівника і найменування цієї релігійної громади.

Вважаючи дії відповідача протиправними, та такими що прийняті в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», позивач покликається на те, що відповідачем для реєстрації змін до установчих документів юридичної особи не було отримано від заявників оригіналу чинної (на дату подання документів) редакції статуту релігійної громади, до якого були внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію та оригіналу свідоцтва, виданого органом реєстрації. При цьому зазначає, що жодних рішень загальних зборів, на підставі яких була проведена державна реєстрація змін до статуту релігійної організації «Свято-Іллінська громада Української православної церкви України с. Клепачів Ківерцівського району Волинської області» позивач не отримував.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства є помилковими. Крім того, з урахуванням суб?єктного складу, наявність фізичної особи, він не можу розглядатись за правилами господарського судочинства.

Позивачем не заявлено вимоги до релігійної громади чи інших осіб, які би стосувались внутрішньої діяльності громади.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що самим судом першої інстанції в ухвалі вказано, що «фактичною підставою звернення до суду стали не стільки протиправні дії відповідача щодо реєстрації статуту, як дії осіб, які прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади, подали відповідну заяву та документи відповідачеві» а отже судом визнається факт оскарження протиправних дій відповідача та наявності публічно-правового спору.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі слід скасувати, бо висновки суду не відповідають обставинами справи, судом порушено норми процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до Волинського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 320, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року про закриття провадження по справі № 140/757/19 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.М. Судова-Хомюк

повний текст складено 31.07.2019