Справа № 640/19314/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

18 липня 2019 року м. Київ№ 640/19314/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П., при секретарі судових засідань Мельник А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора Департаменту комунальної власності м. Києва

виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації) Кузьмика Михайла Васильовича

треті особи: 1. Київська міська рада,

2. ОСОБА_2

про визнання протиправним рішення, скасування запису

за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 ,

від відповідача: не прибув,

від третьої особи 1: Шумінська Ю.Ю.

від третьої особи 2: Примак Б.М.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Державного реєстратора Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кузьмика Михайла Васильовича , третя особа - Київська міська рада, ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати протиправним рішення Державного реєстратора Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кузьмика Михайла Васильовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43680085 від 25.10.2018;

- скасувати запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності № 28543091 Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 00 нежитлових приміщень, приміщення 1,1 (група приміщень № 1), приміщення 1-8 (група приміщень № 5), приміщення 1-4 (група приміщень № 7), приміщення №1 (група приміщень № 8), літера А, загальною площею 346 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-а (дата, час державної реєстрації: 19.10.2018 12:37).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.11.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.02.2019 зупинено провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 826/10400/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.07.2019 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

В обґрунтування позову зазначається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43680085 від 25.10.2018 р., державним реєстратором Департаменту комунальної органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кузьмик М.В, до Державного реєстру речових прав на нерухоме внесений запис про право власності № 28543091 Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 00 нежитлових приміщень, приміщення 1,1 (група приміщень №1), приміщення 1-8 (група приміщень №5), приміщення 1-4 (група приміщень №7), приміщення №1 (група приміщень №8) в літері А, загальною площею 346 кв.м. за адресою; АДРЕСА_1 (дата, час державної реєстрації : 19.10.2018 12:37).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.11.2018 року, підставою виникнення права власності є рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.03.2015 року по справі №753/5010/14-ц.

Позивач вважає вказане рішення державного реєстратора про внесення відповідного запису противним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник третьої особи, проти задоволення адміністративного позову заперечував, та просив закрити провадження у справі. В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що даний спір не є публічно-правовим, а відтак, на думку третьої особи, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні 18.07.2019 року представник позивача заперечував проти даного клопотання про закриття провадження.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, суд при вирішенні клопотання про закриття провадження у справі виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття оскарженого рішення) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК України), у редакції, чинній на час прийняття оскарженого рішення, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як встановлено судом предметом спору у даній справі є скасування запису про право власності №28543091 Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 00 нежитлових приміщень, приміщення І,1 (група приміщень №1), приміщення 1-8 (група приміщень №5), приміщення 1-4 (група приміщень №7), приміщення №1 (група приміщень №8) в літері А, загальною площею 346 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (дата, час державної реєстрації: 19.10.2018 12:37).

Тобто, оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне.

Водночас визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Аналогічний підхід висловлений Верховним Судом України у постанові від 11 квітня 2017 року по справі № 808/2298/15, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року по справі № 826/366/16.

З огляду на таку судову практику, суб`єктний склад сторін, наведені положення статті Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що провадження у адміністративній справі №640/19314/18 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Згідно з частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи викладене, Окружний адміністративний суд міста Києва роз`яснює позивачу, що пред`явлені вимоги мають розглядатись в порядку норм цивільного судочинства.

Керуючись статтями 238, 241-243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Київської міської ради про закриття провадження у справі задовольнити.

2.Закрити провадження в адміністративній справі №640/19314/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кузьмика Михайла Васильовича, третя особа - Київська міська рада, ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення, скасування запису.

3. Роз`яснити позивачу, що даний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

4. Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою заявою не допускається.

5. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена за правилами ст. 293-296 КАС України.

Суддя І.П. Васильченко

Повний текс ухвали складено та підписано 26.07.2019 р.