Справа № 640/1601/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/85
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 липня 2019 року 11:33 № 640/1601/19

За позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2, зобов`язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Секретар І.В.Галаган

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: Логовська Г.О.

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 р. №2 та зобов`язання відповідача повернути сплачену суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб за податковий період 2017 року в розмірі 800 822,57 грн.

В судовому засіданні 01.07.2019 р. оголошено резолютивну частину позовних вимог про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 20.07.2010 №10571, від 20.07.2010 № 10568, від 22.12.2010 № 1783 на праві приватної власності належать нежитлові будинки, склади загальною площею 4943,60 кв.м, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

28.04.2017 р. Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №2, яким позивачу відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання за платежем "Земельний податок з фізичних осіб" в сумі 800 822,57 гривні.

Платіжними дорученнями за січень-червень 2017 р. позивачем сплачено земельний податок до бюджету в розмірі 800 822,58 грн.

Пізніше позивач звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України у м. Києві, в якому просила частково скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 28.04.2017р. в частині зменшення податкового зобов`язання з податку на землю за 2017 рік, визначеного платнику відповідного податку на суму 266 940,87грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 27.04.2017 р. постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компас" до Київської міської ради, третя особа: Департамент містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації про оскарження нормативно-правового акта в частині, було задоволено адміністративний позов позивача та визнано незаконним та скасовано нормативно-правового акта Київської міської ради в частині, а саме: пункт 5.6 Положення про плату за землю в місті Києві, яке є додатком 3 до рішення КМР від 23.06.2011 р. №242/5629 "Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Києві" в редакції рішення Київської міської ради від 28 січня 2015 року №58/923 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629" (постанова набрала чинності 27.06.2017 року на підставі Ухвали Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва (судова справа №826/10434/16).

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2018 р. у справі №826/4734/18 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 р. рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2018 р. скасовано, прийнято нову постанову, якою позов про часткове скасування податкового повідомлення-рішення задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві №2 від 28.04.2017 в частині надмірно нарахованого податкового зобов`язання з податку на землю за 2017 рік, визначеного платнику, на суму 553 881 (п`ятсот п`ятдесят три тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 70 коп; в частині податкового зобов`язання з податку на землю за 2017 рік на суму 266 940 (двісті шістдесят шість тисяч дев`ятсот сорок) грн. 86 коп., податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві №2 від 28.04.2017 - залишено без змін.

Зокрема, апеляційна інстанція дійшла висновку про протиправність та наявність підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині надмірно сплаченого земельного податку до бюджету у 2017 році в сумі 553 881 грн., при цьому погодившись щодо застосування ставки податку у розмірі 1 % від нормативної грошової оцінки.

Як вбачається з Довідки № Н-00722/2017 про розмір нормативної грошової оцінки (НГО) земельної ділянки (78:134:0006) за результатами розрахунку у відповідності до рішення Київської міської ради від 03.07.2014 № 23/23 «Про за твердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва» виданої щодо позивача нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 26 694 085, 87 грн.

З урахуванням пункту 5.1. Положення, у даному випадку ставка податку буде становити 266 940,86 грн. (1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки) при цьому сума надмірно сплаченого земельного податку до бюджету у 2017 році становить 553 881 грн. (800822,57 грн. -266940,86 грн.).

За подібних правовідносин при застосуванні контролюючим органом неправильної ставки податку (3% замість 1%) Верховний Суд ухвалив постанову від 06.02.2018 у справі №826/15139/16, у якій підтримав висновок судів попередніх інстанцій про скасування податкового повідомлення-рішення...

Разом з тим, враховуючи, що позивачем не оспорюється ставка податку на землю у розмірі 1 % від нормативної грошової оцінки, колегія суддів приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог та можливості скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві №2 від 28.04.2017 в частині надмірно нарахованого податкового зобов`язання з податку на землю за 2017 рік, на суму 553 881, 70 грн.

При цьому, щодо наявності у позивача обов`язку сплачувати земельний податок апеляційна інстанція дійшла наступних висновків.

Нормою п. 287.6 ст.287 ПК, законодавець пов`язував обов`язок сплати податку за земельні ділянки з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке розташоване на такій земельній ділянці (до 01.01.2015) та з моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (після 01.01.2015).

Однак, зважаючи на те, що позивач набув право власті на нежитлову будівлю у 2010 році, тобто до зміни правового регулювання пункту 287.6 статті 287 ПК (01.01.2015), то у такого виник обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, саме з моменту набуття права власності на такий об`єкт нерухомого майна і такий обов`язок продовжує існувати не зважаючи на зміну правового регулювання пункту 287.6 статті 287 ПК з 01.01.2015.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування пункту 287.6 статті 287 ПК у подібних правовідносинах зазначено у постановах Верховний Суд від 12.02.2019 у справі №804/5488/16, від 11.12.2018 у справі № 804/5486/16.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що позивач є платником земельного податку.

Маючи намір визнати протиправним та скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення повністю, позивач повторно звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасувати, а також повернути сплачений земельний податок.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати з таких підстав.

Позивач посилається на положення ст. 125 Земельного кодексу України, згідно з якою право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права, положення п.287.6 ст. 287 Податкового кодексу України, згідно з яким при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок на земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території, сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Оскільки право власності на земельні ділянки під належними позивачу нежитловими приміщеннями не зареєстровано, обов`язок зі сплати земельного податку не виник, що підтверджується Узагальнюючою податковою консультацією щодо сплати земельного податку власником нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, права на яку у такої особи не оформлені, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 06.07.2018 р. №602 "Про затвердження узагальнюючих податкових консультацій з деяких питань оподаткування платою за землю".

Листом від 17.12.2018 р. позивачу було відмовлено у поверненні помилково сплачених сум грошового зобов`язання по земельному податку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Як було зазначено вище, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 р. у справі №826/4734/18 частково скасовано податкове повідомлення-рішення задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві №2 від 28.04.2017 в частині надмірно нарахованого податкового зобов`язання з податку на землю за 2017 рік, визначеного платнику, на суму 553 881 грн. 70 коп.; в частині податкового зобов`язання з податку на землю за 2017 рік на суму 266 940 грн. 86 коп., податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві №2 від 28.04.2017 - залишено без змін.

При цьому, при зверненні до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України у м. Києві позивач просила частково скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 28.04.2017р. в частині зменшення податкового зобов`язання з податку на землю за 2017 рік, визначеного платнику відповідного податку на суму 266 940,87грн., тоді як апеляційною інстанцією розглянуто і надано оцінку вказаному податковому повідомленню-рішенню повністю - і в частині нарахованих 553 881 грн. 70 коп., і в частині 266 940 грн. 86 коп.

Крім того, апеляційним судом зроблено висновок про наявність у позивача статусу платника земельного податку і виникнення відповідного обов`язку з моменту набуття права власності на такий об`єкт нерухомого майна.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі: 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Оскільки в даному випадку спір щодо відповідності законодавству податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві №2 від 28.04.2017 р. вирішено в судовому порядку, повторний розгляд вказаного спору не може здійснюватися, і провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

При цьому, за таких обставин суд не вважає за можливе надавати оцінку додатковим підставам оскарження податкового повідомлення-рішення, які не були предметом судового розгляду під час розгляду справи №826/4734/18.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути сплачену суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб за податковий період 2017 року в розмірі 800 822,57 грн., то вказані вимоги є похідними від первісних вимог про оскарження податкового повідомлення-рішення.

Згідно пояснень представника позивача на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 р. у справі №826/4734/18 кошти у розмірі 553 881 грн. 70 коп. позивачу повернуто, тоді як з огляду на висновки суду у вказаній справі підстави для повернення решти суми відсутні.

На підставі вищевикладеного, п. 4 ч. 1 ст. 238, ст. 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 28.04.2017 року №2 в частині нарахування 553 881, 7 грн. земельного податку.

2. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 29.07.19 р.