Справа № 810/1732/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1732/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О., Кузьмишиної О.М.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мімком» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати протиправною та скасувати рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №496260/40636138 від 28 грудня 2017 року, зобов`язати відповідача зареєструвати податкову накладну №28 від 24 листопада 2017 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної від 28 грудня 2017 року №496260/40636138, зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 24 листопада 2017 року №28 подану ТОВ «Мімком», в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем не було надано копії первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що після зупинення реєстрації податкової накладної ним було направлено засобами електронного зв`язку відповідні пояснення, до яких було додано копії первинних документів, які в повному обсязі підтверджують реальність господарських операцій, а тому у відповідача не було підстав для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Сторони у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд заяви за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Мімком» зареєстроване юридичною особою 06 липня 2016 року, має статус платника ПДВ та є платником податку на загальних підставах, основним видом діяльності якого за КВЕД 2010 є: 31.01 - «виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі», що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.61).

Між ТОВ «Мімком» (продавець) та ПАТ «Укртелеком» (покупець) було укладено договір поставки №80D415-1639/17 від 14 листопада 2017 року (а.с.28) предметом якого є виробництво та поставка меблів перелік, яких зазначено у додатку №4 до договору. Відповідно до п.2.1 договору загальна ціна договору становить 1130263,00 грн, крім того ПДВ 20% - 226052,60 грн, разом - 1356315,60 грн. Згідно з п.7.1.1. договору, покупець зобов`язаний оплатити за меблі авансовий платіж у розмірі 50% від загальної вартості товару протягом 10 календарних днів з дати отримання оригіналу рахунка-фактури від постачальника.

На підставі умов вказаного договору ПАТ «Укртелеком» 24 листопада 2017 року здійснило авансовий платіж в розмірі 50% від суми замовлення на суму 678157,80 грн з ПДВ, що підтверджується звітом по операціям за рахунком ТОВ «Мімком» (а.с.41), внаслідок чого у позивача виникли податкові зобов`язання перед ПАТ «Укртелеком» на суму авансового платежу.

24 листопада 2017 року ТОВ «Мімком» складено податкову накладну №28 (а.с.20) виписану на ПАТ «Укртелеком» на суму авансового платежу в загальному розмірі 678157,80 грн. в тому числі ПДВ - 113026,30 грн.

Складена позивачем податкова накладна була направлена засобами електронного зв`язку для реєстрації в ЄРПН, однак відповідно до квитанцій про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13 грудня 2017 року (а.с.40) реєстрація податкової накладної була зупинена, виявлені помилки: відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена, ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13 червня 2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 9403. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. «в» пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 та/або Таблицю даних платників податків, яка передбачена п.4 цього наказу.

Позивачем були подані повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено від 20 грудня 2017 року №1 (а.с.21), в якому було надано пояснення, що відповідно до п.7.1.1. договору №80D415-1639/17 від 14 листопада 2017 року покупець зобов`язаний оплатити за меблі авансовий платіж у розмірі 50% від загальної вартості товару протягом 10 календарних днів з дати отримання оригіналу рахунка-фактури від постачальника і ПАТ «Укртелеком» 24 листопада 2017 року здійснило авансовий платіж в розмірі 50% від суми замовлення на суму 678157,80 грн з ПДВ, внаслідок чого у ТОВ «Мімком» виникли податкові зобов`язання перед ПАТ «Укртелеком», документи що розкривають зміст операції додаються.

До вказаного повідомлення позивачем було додано копії: пояснення щодо ведення господарської діяльності підприємства (а.с.23), договору поставки №ВСТР/М-03/17 від 06 березня 2017 року (а.с.24) укладеного з ТОВ «ВСМК-Трейд», щодо поставки позивачу товарів, необхідних для меблевого виробництва, договору №80D415-1639/17 від 14 листопада 2017 року (а.с.28) укладеного з ПАТ «Укртелеком», специфікації товару від 14 листопада 2017 року (а.с.34), детального опису товару (а.с.35), звіту по операціям за рахунком ТОВ «Мімком» за 24 листопада 2017 року (а.с.41), рахунків фактур, рахунків на оплату, товарно-транспортних накладних, довіреностей на отримання товару та сертифікату відповідності щодо придбання позивачем матеріалів для виробництва меблів (а.с.44-56).

Вказані пояснення та документи були доставлені до ДФС України 20 грудня 2017 року, що підтверджується квитанцією №1 (а.с.59).

За наслідками розгляду вказаного повідомлення, комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення від 28 грудня 2017 року №496260/40636138 (а.с.60), якими відповідно до пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Вважаючи рішення відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскаржуване рішення ДФС України є нечітким, незрозумілим та необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 12 вказаного Порядку передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу

За результатами перевірок, визначених п.12 наведеного Порядку, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Положення пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом шостим Критеріїв оцінки визначено два критерії для проведення Моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту першого Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації», якою закріплено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п.201.16 ст.201 ПК України;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» пп.201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Абзацом сьомим пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Колегія суддів зазначає, що наявність у податкового органу повноважень на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішень, законність яких обґрунтовано перевірена судами попередніх інстанцій.

З матеріалів справи вбачається, що наявними в матеріалах справи копіями первинних документів в повній мірі підтверджується реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ПАТ «Укртелеком» та факт здійснення попередньої оплати за договором №80D415-1639/17 від 14 листопада 2017 року на суму 678157,80 грн з ПДВ, внаслідок чого у ТОВ «Мімком» виникли податкові зобов`язання перед ПАТ «Укртелеком», що було підставою для складання податкової накладної від 24 листопада 2017 року №28 та подання її для реєстрації у ЄРПН.

Також, наявність відповідних ресурсів для здійснення операції з виготовлення та передачі у власність офісних меблів підтверджується поданими до ДФС України договорами на поставку позивачу матеріалів для виготовлення офісних меблів, рахунками-фактурами, рахунками на оплату, товарно-транспортними накладними, довіреностями на отримання товару та сертифікату відповідності, що в повній мірі відповідає основному виду діяльності позивача за КВЕД.

Наведене свідчить про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної.

Разом з тим, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем не вказано ані конкретного критерію (відповідного підпункту п.6) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567.

Натомість платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій, разом із відповідними поясненнями, що було здійснено повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено від 20 грудня 2017 року №1 (а.с.21).

Таким чином, твердження апелянта, що позивачем не було надано копії первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій, не відповідає фактичним обставинам та спростовано матеріалами справи.

Фактично, позивачем подано до контролюючого органу документи та пояснення, які в повній мірі підтверджують вчинення ним господарських операції та правомірність формування податкової накладної №28 від 24 листопада 2017 року, яка була складена у відповідності до норм податкового законодавства та у відповідача були наявні всі підстави для прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної.

Однак, комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийняті рішення від 28 грудня 2017 року №496260/40636138 (а.с.60), яким відмовлено у реєстрації податкової накладної в ЄРПН через надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Всупереч визначеній у вказаному рішенні підставі для його прийняття, податковим органом у ньому не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №822/1817/18, яка в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Всупереч ч.2 ст.77 КАС України, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано жодних доказів наявності підстав для прийняття оскаржуваних рішень, а саме не доведено, що подані позивачем документи були складені з порушенням законодавства, не зазначено, яких саме документів не було подано ТОВ «Мімком» і в чому саме виявилась їх недостатність для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №28 від 24 листопада 2017 року.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи, що позивачем було подано всі документі, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної від 28 грудня 2017 року №496260/40636138 та необхідності зобов`язати відповідача зареєструвати податкову накладну від 24 листопада 2017 року №28 подану ТОВ «Мімком» в ЄРПН.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 29 липня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

О.М.Кузьмишина