Справа № 360/3020/19
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3020/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в м. Лисичанську), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у незарахуванні до загального стажу періоду навчання у Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1983 по 30.06.1984, а також з 28.05.1986 по 31.07.1990 (відповідно до заяви, поданої до відповідача 28.05.2019, з урахуванням Архівної довідки від 25.04.2019 №143/19-15);

- зобов`язати відповідача зарахувати до загального стажу період навчання позивача у Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1983 по 30.06.1984, а також з 28.05.1986 по 31.07.1990 (відповідно до заяви, поданої до відповідача 28.05.2019, з урахуванням Архівної довідки від 25.04.2019 №143/19-15).

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 28.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, проте отримав відмову у задоволенні своєї заяви.

Зазначене звернення було обумовлене тим, що при розрахунку розміру пенсії ПФУ не врахував період навчання позивача у Донецькому національному технічному університеті з 01.09.1983 по 30.06.1984, а також з 28.05.1986 по 31.07.1990 (перерва обумовлена службою в армії).

При цьому на підтвердження факту навчання позивачем було надано диплом, трудову книжку, військовий квиток та архівну довідку, видану на тимчасово окупованій території.

У зв`язку з викладеним, а також із тим, що незарахований період навчання суттєво впливає на розмір пенсії, позивач вимушений звернутися за захистом своїх законних прав та інтересів до суду.

Ухвалою суду від 16.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 1-2).

29.07.2019 за вх. № 39805/2019 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (арк. спр. 145-146), у якому останній заперечував проти позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з нормами статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, заява про перерахунок пенсії та необхідні документи подаються пенсіонером особисто або законним представником до органу, що призначає пенсію за місцем перебування на обліку одержувача пенсії, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України віл 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Під час навчання позивача в Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1983 по 07.06.1990 його було призвано на строкову військову службу на період з 30.06.1984 по 06.05.1986, що підтверджується записами в дипломі від 07.06.1990 НОМЕР_1 та військовому квитку НОМЕР_4 від 24.01.1991.

В трудовій книжці позивача відсутні записи про відрахування з навчання в інституті на період проходження служби та про зарахування до інституту після її проходження.

Позивача було повідомлено про необхідність підтвердження періодів навчання в інституті до та після проходження строкової служби. Також позивачеві було роз`яснено норми діючого законодавства України, відповідно до яких неможливо прийняти до розгляду копію довідки, надану з населеного пункту, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

В свою чергу, позивач безпідставно звинувачує відповідача у бездіяльності. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного, з посиланням на статті 44, 47, 77, 162 КАС України, Закону України «Про пенсійне забезпечення", «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (арк. спр. 6-7,8) 09.04.2019 звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення пенсії, зареєстрованою за № 732 (арк. спр. 37-38).

До заяви було надано паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, документ про місце проживання (реєстрації) особи, трудову книжку НОМЕР_3 , військовий квиток НОМЕР_4 , диплом про навчання НОМЕР_5 , довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, що підтверджується розпискою - повідомленням до заяви № 732 (арк. спр. 38).

Розпорядженням УПФУ в м. Лисичанську від 15.04.2019 позивачу призначено пенсію на пільгових умовах за списком № 2 з 14.03.2019 (арк. спр. 26-27).

При призначенні пенсії позивачу визначено його загальний страховий стаж - 33 роки 2 місяці 28 днів, та пільговий стаж за Списком № 2 - 16 років 0 місяців 11 днів, до яких включено періоди: 01.09.1979 - 25.06.1983 (навчання у вищих/середніх НЗ) - 3 роки 9 місяців 25 днів; 30.06.1984 - 06.05.1986 (військова служба строкова) - 1 рік 10 місяців 7 днів; 03.09.1990 - 30.06.1993 - 2 роки 9 місяців 28 днів; 01.07.1993 - 08.02.1994 (Список № 2) - 0 років 7 місяців 8 днів; 09.02.1994 - 28.02.1994 - 0 років 0 місяців 20 днів; 01.03.1994 - 14.03.2000 (Список № 2) - 6 років 0 місяців 14 днів; 15.03.2000 - 27.12.2000 - 0 років 9 місяців 13 днів; 28.12.2001 - 03.07.2003 (Список № 2) - 1 рік 6 місяців 6 днів; 04.07.2003 - 31.07.2003 - 0 років 0 місяців 28 днів; 01.08.2003 - 31.12.2003 (Список № 2) - 0 років 5 місяців 0 днів; 01.01.2004 - 05.12.2005 (Список № 2) - 1 рік 11 місяців 5 днів; 06.12.2005 - 30.12.2005 - 0 років 0 місяців 25 днів; 03.01.2006 - 16.06.2010 (Список № 2) - 4 роки 5 місяців 14 днів; 17.06.2010 - 18.06.2010 - 0 років 0 місяців 2 дні; 19.06.2010 - 12.07.2011 (Список № 2) - 1 рік 0 місяців 24 дні; 13.07.2011 - 31.03.2019 - 7 років 8 місяців 19 днів (арк.спр. 13, 29-30).

У зв`язку з уточненням даних в ЕПС здійснено перерахунок загального страхового стажу позивача - 34 роки 2 місяці 28 днів, до якого додатково включено період з 15.03.2000 по 27.12.2001 - 1 рік 9 місяців 13 днів (арк.спр. 137).

При призначенні пенсії до загального стажу не було враховано період навчання позивача у Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1983 по 30.06.1984 та з 28.05.1986 по 30.07.1990, що підтверджується зазначеними розрахунками стажу (арк.спр. 13, 29-30, 137).

03.05.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою довільного зразка, зареєстрованою за № 1571/01-31, в якій просив виконати перерахунок пенсії з урахуванням періоду навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1983 по 30.06.1990 (без періоду знаходження в академічній відпустці). При відмові провести перерахунок просив направити мотивоване рішення для оскарження неправомірних дій в судовому порядку (арк.спр. 15).

До заяви від 03.05.2019 позивачем додано копію диплому про закінчення Донецького політехнічного інституту, витяг з залікової книжки, копії трудової книжки на військового квитка (арк.спр. 15).

28.05.2019 за вих. № 4994/02-33 відповідачем направлено ОСОБА_1 лист, в якому зазначено, що згідно із пунктом 8 Постанови КМУ від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» час навчання у вищих навчальних, професійних навчально - виховних закладах підтверджується дипломами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки, за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. В період навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1983 по 07.06.1990 (згідно диплому НОМЕР_1 від 07.06.1990). Заявника було призвано на строкову військову службу до лав Радянської Армії з 30.06.1984 по 06.05.1986 (згідно військового квитка НОМЕР_4 від 24.01.1991). Запис у трудовій книжці про відрахування з навчання в інституті на період проходження військового служби, а потім зарахування, відсутній. Тому період навчання в інституті необхідно підтвердити довідкою, в якій буде чітко вказано періоди навчання до та після періоду проходження строкової служби (арк.спр. 16).

28.05.2019 відповідачем на звернення ОСОБА_1 на ВЕБ-портал ПФУ з питання пенсійного забезпечення надано відповідь за вих. № ВЕБ-12001-Ф-С-19-016892, в якій з посиланням на статтю 24 Закону № 1058, підпункт 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1, пункти 17-1, 8 Порядку № 637 зазначено, що у зв`язку з тим, що запит про підтвердження періоду та форми навчання державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» отримано відповідь про неможливість підтвердити період навчання у зв`язку з тим, що архівні документи залишилися на території м. Донецьк (тимчасово окупованій території), до питання зарахування періоду навчання можливо буде повернутися після визначення ПФУ за погодженням Мінсоцполітики порядку у відповідно до пункту 17.1 Порядку № 637 (арк.спр. 18).

28.05.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою довільного зразка про врахування до пенсійного стажу терміну навчання в Донецькому політехнічному інституті на підставі довідки, виданої Донецьким національним технічним університетом від 25.04.2019 № 143/19-15, яку додано до заяви (арк.спр. 14).

Листом від 29.05.2019 за вих .№ 4993/02-33 «Про надання інформації на звернення» відповідач повідомив позивача, що розглянути надану копію довідки про навчання з ДонНТУ неможливо у зв`язку з тим, що надана вона з населеного пункту, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Так, м. Донецьк (довідка від 25.04.2019 № 143/19-15) розпорядженням КМУ від 07.11.2014 № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до моменту виведення усіх незаконних озброєних формувань.

Також зазначено з посиланням на пункт 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункт 1.5 Постанови правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що заява про перерахунок пенсії та необхідні документи подаються пенсіонером особисто або законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. На підставі пункту 2.9 Постанови особа, яка звертається за пенсією (перерахунком), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік) (арк.спр. 17).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Стаття 56 Закону № 1788 визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Згідно із пунктом д) абзацу 3 статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Таким чином, зі вказаного Порядку убачається, що при відсутності у дипломі особи відомостей часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

У трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_7 містяться записи № 1,2 з 30.06.1984 по 05.05.1986 - служба у лавах Радянської армії, № 3,4 з 01.09.1983 по 07.06.1990 - навчання в Донецькому політехнічному інституті (арк. спр. 10, 43).

Відповідно до диплому позивача НОМЕР_8 , ОСОБА_1 у 1983 році вступив до Донецького політехнічного інституту, а у 1990 році закінчив Донецький політехнічний інститут за спеціальністю електронні розрахункові машини, присвоєна кваліфікація інженера системо-техніка (арк. спр. 9).

У дипломі відсутня інформація щодо форми навчання позивача.

В матеріалах адміністративної та пенсійної справ наявний лист Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» №Т-143/01-34 від 21 листопада 2018 року з якого вбачається, що підтвердити період навчання позивача неможливо, оскільки у зв`язку з тимчасовою окупацією м. Донецька, у адміністрації університету відсутній доступ до архівних документів (арк. спр. 11, 50).

У листі від 29.05.2019 № 4993/02-33 «Про надання інформації на звернення» відповідачем зазначено такі підстави для фактичної відмови в перерахунку пенсії:

- відповідно до п.1 ст. 44 Закону № 1058 та пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява про перерахунок пенсії та необхідні документи подаються пенсіонером особисто або законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії;

- на підставі пункту 2.9 Порядку № 22-1 особа, яка звертається за пенсією (перерахунком) повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік;

- не можливість розглянути копію довідки про навчання з ДонНТУ у зв`язку з тим, що вона надана з населеного пункту, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження - м. Донецька.

Щодо перших двох підстав суд зазначає таке.

Як зазначалося вище, пенсія за віком на пільгових умовах призначена позивачу з 14.03.2019 на підставі його заяви від 09.04.2019 №732.

Відповідно до положень пункту 1.7 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів.

При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Тобто, в даному випадку позивачем в межах тримісячного строку з дати призначення пенсії, визначеного пунктом 1.7, реалізовано право на надання додаткових документів, що впливають на обрахунок загального страхового стажу та розмір пенсії, тому заява встановленого зразка не є обов`язковою умовою для перерахунку пенсії позивача з дати призначення у разі надання нових документів, що підтверджують стаж роботи на пільгових умовах.

Також суд зауважує, що пунктом 1.7 прямо передбачено можливість пересилань заяв поштою.

Верховним Судом у постанові від 31.01.2019 у справі № 520/9721/16-а зроблено висновок, що Порядком № 22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Щодо доводів про неможливість врахування довідки від 25.04.2019 № 143/19-15, оскільки вона надана органом з території, тимчасово непідконтрольній українській владі, суд зазначає таке.

Відповідно до довідки від 25.04.2019 № 143/19-15 в документальних матеріалах архівного фонду Донецького національного технічного університету значиться, що ОСОБА_1 з 01.09.1983 зарахований студентом 1 курсу денного навчання факультету обчислювальної техніки Донецького політехнічного інституту за спеціальністю «Електронні обчислювальні машини» (наказ № 01-691 від 22.08.1983). З 30.06.1084 у зв`язку з призовом проходження строкової військової служби у Збройних Силах СРСР була надана академічна відпустка (наказ № 05-1233 від 27.06.1984). З 28.05.1986 вважався повернувшимся з академічної відпустки на денне навчання за тією ж спеціальністю (наказ № 923-03 від 02.06.1986). 31.07.1990 відрахований зі складу студентів у зв`язку з закінченням інституту (наказ № 1405-03 від 07.06.1990).

Постановою КМУ від 13.08.1993 № 646 Донецький політехнічний інститут перейменовано у Донецький державний технічний університет, Указом Президента України від 07.08.2001 № 591/2001 ДонГТУ присвоєно статус національного. У відповідності до наказу № 2 МОН ДНР від 01.09.2014 Донецький національний технічний університет підпорядкований Міністерству освіти та науки ДНР, 23.10.2014 пройшов перереєстрацію в МДЗДНР (свідоцтво серії НОМЕР_9 від 23.10.2014). В оперативному управлінні знаходяться майно, дійсна та архівна документація (арк.спр. 12).

Вказана довідка видана державним освітнім закладом вищої професійної освіти «Донецький національний технічний університет» Міністерства освіти і науки Донецької народної республіки, засвідчена печаткою цього закладу.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Позивач звертався до ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» МОНУ з заявою стосовно підтвердження форми навчання у Донецькому політехнічному інституті у період з 1983 року по 1990 роки, і отримав відповідь від 21.11.2018 № Т-143/01-34, в якій зазначено, що підтвердження періоду та форми навчання у навчальному закладі було б можливим за наявності доступу до архівів документів університету. На виконання наказу МОНУ від 03.10.2014 № 1129 «Про організацію освітнього процесу у Донецькому національному технічному університеті» ДВВНЗ «ДонНТУ» розміщується за адресою: Донецька область, м. Покровськ (Красноармійськ), площа Шибанкова, 2, та здійснює свою діяльність на базі Індустріального інституту ДВНЗ «ДонНТУ». У зв`язку з тимчасовою окупацією території м. Донецька, захопленням невідомими особами будівель та приміщень ДВНЗ «ДонНТУ», у адміністрації університету відсутній будь-який доступ до архівів документів, що залишилися на території м. Донецька (арк.спр. 11).

Отже, позивач намагався отримати відповідні документи, проте опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на призначення пенсії з підстави знаходження підприємств та установ, які видали документи на підтвердження пільгового стажу роботи, на тимчасово непідконтрольній українській владі території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був надати належну оцінку всім наданим позивачем для підтвердження пільгового стажу роботи документам, які видані та засвідчені державним освітнім закладом вищої професійної освіти «Донецький національний технічний університет» Міністерства освіти і науки ДНР.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17.

З наведених підстав суд приймає до уваги інформацію, що міститься у вищенаведеній довідці, виданій Донецьким національним технічним університетом Міністерства освіти та науки Донецької народної республіки, якою підтверджується, що , що ОСОБА_1 з 01.09.1983 по 30.06.1984 та з 28.05.1986 по 31.07.1990 навчався в Донецькому політехнічному інституті не денній формі навчання, оскільки така інформація узгоджується і не суперечить записам у трудовій книжці.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Разом з тим, що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, який відповідає об`єкту порушеного права, зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з дати її призначення - з 14.03.2019.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн (арк. спр. 2а).

Таким чином, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне присудити на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255

Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (код за , місцезнаходження: 93113, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. ім. В. Сосюри, 347) про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо незарахування до загального стажу періоду навчання ОСОБА_1 у Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1983 по 30.06.1984, та з 28.05.1986 по 31.07.1990 на підставі Архівної довідки від 25 квітня 2019 року № 143/19-15.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період навчання у Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1983 по 30.06.1984, та з 28.05.1986 по 31.07.1990 на підставі Архівної довідки від 25 квітня 2019 року № 143/19-15 та здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії з 14 березня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Г. Секірська