Справа № 540/1254/19
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1254/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешківської районної ради Херсонської області, треті особи: Приватне підприємство "Медичний центр "МЕД-СИТИ", Комунальне підприємство "Олешківська центральна районна лікарня" Олешківської районної ради Херсонської області про визнання дій та бездіяльності протиправними,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Олешківської районної ради Херсонської області (далі - відповідач), треті особи: Приватне підприємство "Медичний центр "МЕД-СИТИ", Комунальне підприємство "Олешківська центральна районна лікарня" Олешківської районної ради Херсонської області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині не оприлюднення проекту рішення сесії Олешківської районної ради "Про надання погодження на укладення додаткової угоди до договору оренди комунального майна" та прийняття оскаржуваного рішення без оприлюднення і без створення відповідачем механізмів реалізації права позивача на доступ до публічної інформації;

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження прав ОСОБА_1 на вивчення, попередній розгляд і участь у підготовці проекту рішення сесії Олешківської районної ради "Про надання погодження на укладення додаткової угоди до договору оренди комунального майна" під час роботи постійної комісії Олешківської районної ради;

- скасувати рішення відповідача від 21.12.2018 р. № 700 "Про надання погодження на укладення додаткової угоди до договору оренди комунального майна";

- визнати недійсною додаткову угоду від 29.01.2019 р. про зміну строку дії договору до договору оренди нежитлового приміщення від 11.05.2016 р., що укладена між юридичними особами ПП "Медичний центр "МЕД-Сити" та КП "Олешківська районна центральна лікарня" Олешківської районної ради Херсонської області.

Ухвалою від 01.07.2019 р. відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про скасування рішення Олешківської районної ради від 21.12.2018 р. № 700 "Про надання погодження на укладення додаткової угоди до договору оренди комунального майна", визнання недійсною додаткової угоди від 29.01.2019 р. про зміну строку дії договору до договору оренди нежитлового приміщення від 11.05.2016 р., що укладена між юридичними особами ПП "Медичний центр "МЕД-СИТИ" та КП "Олешківська районна центральна лікарня" Олешківської районної ради Херсонської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що його, як члена територіальної громади м.Олешки, в порушення вимог ч.3 ст.15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", своєчасно за 20 робочих днів не було проінформовано з проектом оскаржуваного рішення. Невиконання вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" вказує на не забезпечення прозорості та відкритості Олешківської районної ради, а також на виключення механізму реалізації його права на доступ до публічної інформації, що в своє чергу виключило можливість публічного обговорення проекту рішення, надання висновків і пропозицій, залучення до обговорення громадських експертів, спеціалістів та інших зацікавлених осіб, права яких представляє Олешківська районна рада під час розпорядження спільним майном територіальних громад. Крім того, будучи депутатом Олешківської районної ради та членом постійної комісії районної ради з питань соціально-економічного розвитку, управління об`єктами комунальної власності та житлово-комунального господарства має певний обсяг прав і обов`язків, наданих Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". Оскільки питання про погодження укладення додаткової угоди до договору оренди комунального майна не розглядалося на засіданні постійної комісії, то був позбавлений права на вивчення і розгляд оскаржуваного рішення під час підготовки до пленарного засідання ради, чим обмежено його депутатські права та право члена територіальної громади бути присутнім на відкритому засіданні постійної комісії під час обговорення питань, які мають проходити підготовку до розгляду сесії ради.

Ухвалою від 01.07.2019 р. відкрито спрощене провадження в частині позовних вимог про визнання дій та бездіяльності протиправними та призначено судове засідання на 26.07.2019 р. на 11:00 год.

22.07.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що законодавець передбачає оприлюднення проекту рішення, а не інформування будь-кого та мінімальний термін оприлюднення проектів рішень. Проект оскаржуваного рішення оприлюднено на офіційному веб-сайті Олешківської районної ради 04.09.2018 р. Таким чином, районна рада не порушила вимоги ч.3 ст.15 Закону України "Про доступ до публічної інформації". У відповідності до ст.24 Регламенту районної ради, 21.12.2018 р. відбулося засідання Президії Олешківської районної ради, на якому обговорено проект оскаржуваного рішення та включення його до проекту порядку денного сесії районної ради.

25.07.2019 р. від третьої особи - ПП "Медичний центр "МЕД-СИТИ" надійшли пояснення, згідно яких зазначає про безпідставність твердження позивача про не оприлюднення проекту оскаржуваного рішення, оскільки проект відповідач оприлюднив на веб-сайті Олешківської районної ради 04.09.2018 р. Крім того, позивач з 04.09.2018 р. не був позбавлений свого права та не обмежений у виконанні своїх обов`язків як депутата та члена комісії, так як три з половиною місяці до дня прийняття оскаржуваного рішення, саме позивач мав достатньо часу на ознайомлення з проектом рішення.

26.07.2019 р. від представників відповідача та третьої особи - ПП "Медичний центр "МЕД-СИТИ", а 29.07.2019 р. - від позивача надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник третьої особи - КП "Олешківська Центральна районна лікарня" Олешківської районної ради Херсонської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Частиною 1 статті 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 ч.3 ст.205 КАС України).

Згідно ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.12.2018 р. Олешківською районною радою прийнято рішення № 700 "Про надання погодження на укладення додаткової угоди до договору оренди комунального майна", згідно якого надано погодження на укладення додаткової угоди до договору оренди нежитлового приміщення що належить до комунальної власності на вбудоване нежитлове приміщення 1-2 загальною площею 19,3 кв. м, що розташоване на АДРЕСА_4 - об`єкта спільної власності територіальних громад району, укладеного між комунальним підприємством "Олешківська центральна районна лікарня" та приватним підприємством "Медичний центр "МЕД-СИТИ", від 11 травня 2016 року, в частині зміни строку дії даного договору, виклавши пункт 10.1 у наступній редакції:

"10.1. Цей Договір укладено строком на 10 (десять років), що діє з 11 травня 2016 року (одинадцятого травня дві тисячі шістнадцятого року) до 11 травня 2026 року (одинадцятого травня дві тисячі двадцять шостого року) включно".

На підставі даного рішення 29.01.2019 р. укладено додаткову угоду між Комунальним підприємством "Олешківська центральна районна лікарня" та Приватним підприємством "Медичний центр "МЕД-СИТИ", відповідно до якої внесено зміни до договору оренди нежитлового приміщення від 11 травня 2016 року, а саме: викладено п.10.1 у наступній редакції: "10.1 Цей Договір укладено строком на 10 (десять років), що діє з 11 травня 2016 року (одинадцятого травня дві тисячі шістнадцятого року) до 11 травня 2026 року (одинадцятого травня дві тисячі двадцять шостого року) включно".

Вважаючи, що відповідачем допущено порушення процедури прийняття даного рішення, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не оприлюднення проекту рішення та про визнання протиправними дій відповідача, які виявилися у обмеженні його прав на вивчення, попередній розгляд і участь у підготовці проекту рішення під час роботи постійної комісії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ч.2 ст.2 Закону № 280/97-ВР).

Згідно ч.2 ст.10 Закону № 280/97-ВР обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Повноваження районних і обласних рад визначені в главі 4 Закону № 280/97-ВР, згідно з п.19 ч.1 ст.43 якої виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання щодо вирішення за дорученням відповідних рад питань про продаж, передачу в оренду, концесію або під заставу об`єктів комунальної власності, які забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об`єктів в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.11 ст.59 Закону № 280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначені Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 р. № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Згідно п.2 ч.1 ст.15 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації (ч.2 ст.15 Закону № 2939-VI).

Частиною 3 статті 15 Закону № 2939-VI передбачено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Судом встановлено, що проект рішення про надання погодження на укладення додаткової угоди до договору оренди комунального майна за зверненням ПП "Медичний центр "МЕД-СИТИ" про зміну терміну дії договору оренди оприлюднено 04.09.2018 р. об 11:18 год., в той час як обговорення рішення відбулось 21.12.2018 р. Про вказані обставини свідчить скриншот веб-сайту Олешківської районної ради Херсонської області (https://rada-oleshki.gov.ua/), протокол засідання президії районної ради від 21.12.2018 р., результати поіменного голосування від 21.12.2018 р.

З викладеного слідує, що оприлюднення проекту рішення здійснено за 76 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття, а відтак твердження позивача про порушення вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" щодо не опублікування у визначені строки проекту рішення та не створення відповідачем механізмів реалізації права позивача на доступ до публічної інформації є безпідставними.

Також суд враховує те, що ч.2 ст.55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас, у п.8 ч.1 ст.4 КАС України зазначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, підставою для звернення особи до суду з позовом є переконання позивача у порушенні своїх прав чи свобод, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення ч.2 ст.55 Конституції України, в рішенні від 14.12.2011 р. № 19-рп/2011 (справа щодо оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.2 ст.3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, судовому захисту підлягають саме порушені права, свободи та інтереси, належні, при цьому, безпосередньо заявнику.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 суд розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Таким чином, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі № 9901/22/17, від 06.06.2018 р. у справі № 800/489/17, від 12.06.2108 р. у справі № 800/587/17.

В той же час, позивачем не наведено жодних доводів, а в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про порушення оскаржуваним рішенням прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з даним позовом до суду.

Посилання позивача на те, що відповідачем допущено порушення порядку оприлюднення рішення від 21.12.2018 р. № 700 суд оцінює критично, оскільки, як вже зазначалося, проект рішення від 21.12.2018 р. оприлюднено Олешківською районною радою на офіційному веб-сайті 04.09.2018 р., тобто, з дотриманням встановленого ч.3 ст.15 Закону № 2939-VI строку.

Крім цього, зі змісту позовної заяви не вбачається, які саме права та інтереси позивача, як фізичної особи - члена територіальної громади, порушують дії Олешківської районної ради щодо організації підготовки проекту оскаржуваного рішення до голосування на пленарному засіданні районної ради.

Щодо твердження позивача про порушення його прав як депутата Олешківської районної ради та члена постійної комісії районної ради з питань соціально-економічного розвитку, управління об`єктами комунальної власності та житлово-комунального господарства на вивчення, попередній розгляд і участь у підготовці оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Правовий статус депутата місцевої ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого органу та рівноправного члена місцевої ради, а також гарантії депутатської діяльності визначені та встановлені Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280-97/ВР, Законом України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 р. № 92-ІV.

Так, згідно ч.2 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування" обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Пунктом 30 частини 1 статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: прийняття рішень про звернення до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

За приписами ст.11 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" у виборчому окрузі депутат місцевої ради має право: 1) офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня; 2) брати участь з правом дорадчого голосу у засіданнях інших місцевих рад та їх органів, загальних зборах громадян за місцем проживання, засіданнях органів самоорганізації населення, що проводяться в межах території його виборчого округу; 3) порушувати перед органами і організаціями, передбаченими пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадовими особами, а також керівниками правоохоронних та контролюючих органів питання, що зачіпають інтереси виборців, та вимагати їх вирішення; 4) доступу до засобів масової інформації комунальної форми власності з метою оприлюднення результатів власної депутатської діяльності та інформування про роботу ради в порядку, встановленому відповідною радою; 5) вносити на розгляд органів і організацій, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадових осіб пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатськими повноваженнями у виборчому окрузі відповідно до закону, брати участь у їх розгляді.

При здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право: 1) на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання; 2) на невідкладний прийом; 3) вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.

Депутат місцевої ради є відповідальним перед виборцями свого виборчого округу і їм підзвітним. У своїй роботі у виборчому окрузі взаємодіє з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами самоорганізації населення, трудовими колективами, об`єднаннями громадян.

Статтею 15 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" передбачено, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.

У разі виявлення порушення законності депутат місцевої ради має право на депутатське звернення до керівників відповідних правоохоронних чи контролюючих органів.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, об`єднання громадян, керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані негайно вжити заходів до усунення порушення, а в разі необхідності - до притягнення винних до відповідальності з наступним інформуванням про це депутата місцевої ради.

У разі невжиття відповідних заходів посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та керівники правоохоронних і контролюючих органів, до яких звернувся депутат місцевої ради, несуть адміністративну або кримінальну відповідальність, встановлену законом.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що питання звернення до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади може бути вирішено на пленарних засіданнях відповідної ради.

Саме відповідні ради, а не окремі депутати, згідно ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, а отже й наділені в силу Закону на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.

Право захищати інтереси територіальної громади (або її окремих представників) в суді може бути реалізоване шляхом представництва. При цьому, депутат місцевої ради не уповноважений представляти у судах інтереси такої ради, або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.

Депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю.

Саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що депутат ради законодавчо не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах. Нормами чинного законодавства для депутата встановлений особливий спосіб впливу, як на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, так і на життя мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 р. у справі № 803/413/18, від 13.03.2019 р. у справі № 1917/1188/2012.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскаржувані дії відповідача не порушують прав та інтересів позивача.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 205, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Олешківської районної ради Херсонської області (75100, Херсонська область, м.Олешки, вул.Гвардійська, 24, ), треті особи: Приватне підприємство "Медичний центр "МЕД-СИТИ" (75101, Херсонська область, м.Олешки, Житлоселище, буд.5-А, ), Комунальне підприємство "Олешківська центральна районна лікарня" Олешківської районної ради Херсонської області (75100, Херсонська область, м.Олешки, вул.Софіївська, буд.85, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 108060000