Справа № 560/1626/19
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1626/19
РІШЕННЯ

іменем України

26 липня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.02.2019 №41836-17.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що після реєстрації підприємницької діяльності взагалі не здійснював вказаної діяльності. При цьому, працював як найманий працівник та роботодавець сплачував за вказаний відповідачем у спірній вимозі період щомісяця мінімальний розмір єдиного соціального внеску, що підтверджується довідкою № 73 від 16.04.2019 та відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України з 2011 по 2019 pp. Таким чином, відповідач безпідставно нарахував додатково єдиний соціальний внесок.

Ухвалою від 28.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (арк. спр. 2-3).

06.06.2019 відповідачем подано до суду відзив на позов, згідно з яким просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що базою нарахування єдиного внеску є сума доходу (прибутку), отриманого від діяльності, однак сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. ОСОБА_1 протягом 2017-2018 років був зареєстрований фізичною особою-підприємцем та перебував на загальній системі оподаткування. За 2017 рік нарахування єдиного внеску становлять 8448 грн., за 2018 рік - 9828,72 грн. (разом за 2017-2018 роки - 18276,72 грн.).

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стверджено, що дата державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності - 22.03.2019, діяльність таксі, код КВЕД 60.22.0.

Згідно з довідкою ДПІ у м. Хмельницькому ГУ Міндоходів у Хмельницькій області №73 від 16.04.2019, ОСОБА_1 з січня 2017 року по березень 2019 року працював на посаді фельдшера з медицини невідкладних станів у Хмельницькому обласному центрі екстренної медичної допомоги та медицини катастроф (арк. спр. 13). Зазначене також підтверджується відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України з 2011 по 2019 pp. (арк. спр. 14).

Контролюючим органом 15.02.2019 за № Ф-41836-17 сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму 18276,72 грн., яка утворилась станом на 31 січня 2019 року (арк. спр. 10).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон 2464-УІ ).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 1 Закону 2464-УІ, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону 2464-УІ, виключно цим Законом визначаються, зокрема, платники єдиного внеску, а також порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно з п.1, 4 ч.1 ст. 4 Закону 2464-УІ визначено, що платниками єдиного внеску є:

- роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (пункт 1);

- фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (пункт 4).

Згідно з п.6.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011, № 1588, взяття на облік за основним місцем обліку фізичної особи - підприємця здійснюється після її державної реєстрації згідно із Законом контролюючим органом за місцем її державної реєстрації на підставі: відомостей про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця; відомостей про скасування державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464-УІ єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Отже, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, незалежно від отримання доходу (прибутку). При цьому фізичні особи - підприємці не звільняються від сплати єдиного внеску, якщо вони одночасно були найманими працівниками у роботодавців, визначених пунктом 1 ч.1 ст. 4 Закону 2464-УІ.

Згідно з п.5 ч.1 ст.1 Закону 2464-УІ мінімальний страховий внесок - це сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

У статті 8 Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" мінімальну заробітну плату встановлено у місячному розмірі 3200 грн. Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік" мінімальну заробітну плату встановлено у місячному розмірі 3723 грн.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України 2464-УІ єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Отже, мінімальний розмір єдиного внеску в місяць з мінімальної заробітної плати в 2017 році становив 704 грн. (3200 х 22%), у 2018 році - 819,06 грн. (3723 х 22%). Таким чином, мінімальний розмір єдиного внеску за 2017 рік становив 8448 грн. (704 х 12), за 2018 рік - 9828,72 грн. (819,06 х 12), та 18276,72 грн. за вказані два роки.

Однак позивачем єдиний внесок у 2017-2018 роках, всупереч Закону 2464-УІ, не сплачувався.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону 2464-УІ недоїмкою є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону 2464-УІ орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Отже, станом на 31.01.2019 сума заборгованості позивача з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становила 18276,72 грн., який був зареєстрований підприємцем з 08.12.2006 до 22.03.2019, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тому контролюючим органом на вказану суму було правомірно сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.02.2019 №41836-17.

Доводи позивача про те, що у спірний період єдиний внесок вплачувався за нього Хмельницьким обласним центром екстренної медичної допомоги та медицини катастроф, як за найманого працівника, суд вважає безпідставними, оскільки Закон 2464-УІ визначає фізичних осіб-підприємців та роботодавців окремими платники єдиного внеску.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а відповідач довів, що діяв у межах закону при прийнятті оскаржуваного рішення, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 липня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м.Хмельницький, Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя А.І. Петричкович