Справа № 130/982/19
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/982/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заярний А.М.

Суддя-доповідач - Кузьменко Л.В.

30 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Франовської К.С. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року (рішення ухвалено суддею Заярним А.М. 03.06.2019 року в м.Жмеринка, дату складення повного судового рішення не зазначено) у справі за адміністративним позовом Голови Фермерського господарства "Хребетець" ОСОБА_4 до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Вінницькій області в особі державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Коваля Андрія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності № 252-ДК/0171По/8/01-19 від 08.05.2019,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року Голова Фермерського господарства "Хребетець" ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в особі державного інспектора у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Коваля А.В . , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №252-ДК/0171По/08/01/-19 від 08 травня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. у зв`язку із відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року позов задоволено.

Суд визнав протиправною та скасував постанову державного інспектора у сфері контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Коваля А.В. №252-ДК/0171По/08/01/-19 від 08 травня 2019 року про притягнення Голови ФГ "Хребетець" ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за статтею 53-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, провадження в справі про притягнення Голови ФГ "Хребетець" ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП закрив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2017 №6 затверджено Інструкцію з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення. Апелянт стверджує, що приписи вказаної інструкції ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні спірної постанови було дотримано. Тому відповідач не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не відповідає нормам чинного законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судами встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що 20 березня 2019 року державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Цибко В.В . та Ковалем А.В. складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №252-ДК/71/АО/10/01/-19 за об`єктом - земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 53,6692 га розташована на території Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, за межами населеного пункту, користувачем якої є ФГ "Хребетець".

19 квітня 2019 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Ковалем А.В. відносно голови ФГ "Хребетець" Жерновського О.І. складено протокол №252-ДК/0153П/07/01/-19 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП.

За результатами розгляду вказаного протоколу державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Ковалем А.В. винесено постанову №252-ДК/0171По/08/01/-19 від 08 травня 2019 року, якою голову ФГ "Хребетець" ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір та задовольняючи позов виходив з того, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53-1 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити таке.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 КУпАП, за приписами якої стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За приписами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

У відповідності до частини першої та другої ст.2 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно з статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Статтею 188 Земельного кодексу України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Згідно з пунктом 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Положеннями частини другої ст.188 Земельного кодексу України передбачено, що порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Згідно з визначенням, яке наведено у статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

У відповідності до ст.ст. 5, 6 вищевказаного Закону державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. До повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Відповідно до статті 53-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно зі ст. 244 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства у сфері використання та охорони земель і порядку та умов ведення насінництва та розсадництва, правил технічної експлуатації самохідних сільськогосподарських машин і правил техніки безпеки під час їх експлуатації (статті 52 - 53-4, 54-56, 104-1, 108 та 188-5).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне стягнення на ОСОБА_4 накладено як на голову ФГ "Хребетець".

Підставою для притягнення позивача до відповідальності слугувало те, що за результатами проведеної перевірки дотримання вимог земельного законодавства (Акт від 20.03.2019 року №252-ДК/71/АО/10/01/-19) за об`єктом - земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 53,6692 га розташована на території Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, за межами населеного пункту, користувачем якої є ФГ "Хребетець" встановлено, що головою ФГ «Хребетець» ОСОБА_4 . частина земельної ділянки, площею 0,0090 га використовується за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, що є порушенням вимог статті 125,126 ЗК України та відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки.

З урахуванням змісту Акту та приписів статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», відповідач дійшов висновку про наявність в діях голови ФГ "Хребетець" ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП.

Також, відповідачем було винесено припис позивачу щодо самовільного зайняття частини земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0090 га. Вказані порушення позивачу слід усунути в тридцятиденний строк з дня вручення припису (а.с.43).

Як слідує з матеріалів справи, 20 березня 2019 року в ході проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства було виявлено факт самовільного зайняття частини земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0090 га. До акту перевірки було додано план-схему, на якій позначено частину земельної ділянки, де виявлено порушення (а.с.40).

З наявної в матеріалах справи копії договору оренди від 19.09.2016 вбачається, що Жмеринська районна державна адміністрація в особі голови районної державної адміністрації передала в оренду земельну ділянку площею 57,6300 га, у тому числі 57,6300 га ріллі із земель запасу Коростівецької сільської ради ОСОБА_4 з виплатою орендної плати в розмірі 0,1 % від грошової оцінки земельної ділянки на 49 років (а.с.7-10).

З копії розпорядження від 14.09.2006 № 48 "Про затвердження технічної документації та надання в оренду земельної ділянки ОСОБА_4 на території Коростівецької сільської ради" вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства на території Коростівецької сільської ради (а.с.11).

З наявної в матеріалах справи копії експлікації земель, що перебувають в оренді позивача станом на 2006 рік, відповідно до технічної документації з інвентаризації земель, виготовленої в 2006 році Малим приватним виробничим підприємством "ІНЖ-АГРО" вбачається, що земельна ділянка, площею 57,6300 га кадастровий номер НОМЕР_1 розташована на території Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області є ріллєю (а.с.10).

З копій свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених державним нотаріусом Жмеринської міської державної нотаріальної контори Антал Л.С., спадкоємцями майнових прав ОСОБА_4 , що входять до складеного капіталу Фермерського господарства «Хребетець» по 1/2 частці є його син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_7 (а.с.12-13).

З копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ФГ «Хребетець» в с. Коростівці Жмеринського району Вінницької області, вул. Шевченка, 7 зареєстровано в реєстрі, ОСОБА_4 являється головою ФГ «Хребетець» (а.с.14)

З матеріалів справи вбачається, що жодних пояснень стосовно користування земельною ділянкою у ОСОБА_4 відібрано не було. Не з`ясовано його думку при накладенні адміністративного стягнення та не надано доказів вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення від 08.05.2019, позивачем було порушено норми статті 125,126 Земельного Кодексу України.

Так, згідно вимог статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За приписами п.2 ч.1 ст.4 вказаного Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом (ч.1 ст.19 цього ж Закону).

Порядок передачі земельних ділянки в оренду встановлений статтею 124 Земельного кодексу, відповідно до частини першої якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Таким чином, укладенню договору оренди земельної ділянки, що перебуває у державній або комунальній власності, передує прийняття відповідним органом рішення про передачу в оренду такої земельної ділянки, тобто засвідчення певного волевиявлення органу, який здійснює розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених Земельним Кодексом України, як орендодавця.

На підставі п. «б» частини 1 ст. 211 Земельного кодексу України за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Як вже зазначалось, 19.09.2006 року між Жмеринською РДА та ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки із земель запасу Коростівецької сільської ради, відповідно до розпорядження Жмеринської РДА. З 04.04.2016 позивач ОСОБА_4 як спадкоємець ОСОБА_4 являється головою ФГ «Хребетець», яке зареєстроване в державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Відносини пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, статтею 2 Закону України «Про фермерське господарство».

Згідно з ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Таким чином, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Приписами статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земельнофермерського господарства.

Системний аналіз наведених вище норм права свідчить про те, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин якому вона надавалась.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Колегія суддів зазначає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 08 травня 2019 року №252-ДК/0171По/08/01/-19 складена повноважною особою, однак за своєю формою і змістом не відповідає нормам чинного законодавства, а саме вимогам статей 53-1, 251 КУпАП, оскільки відсутні докази, які б підтверджували винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, правильними є висновки суду першої інстанції щодо того, що земельна ділянка на території Коростівецької сільської ради площею 53,6692 га за кадастровим номером НОМЕР_1 використовується саме Фермерським господарством «Хребетець», а отже використання ФГ «Хребетець» земельної ділянки не підпадає під поняття адміністративного правопорушення відповідно до Закону України «Про фермерське господарство» та не містить складу та події правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП (самовільне зайняття земельної ділянки). Відтак, постанова Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Вінницькій області в особі державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Коваля Андрія Володимировича, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності № 252-ДК/0171По/8/01-19 від 08.05.2019 про накладення на ОСОБА_4 штрафу в розмірі 340 грн. за ст. 53-1 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 липня 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Франовська К.С. Совгира Д. І.