Справа № 520/11816/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 р.Справа № 520/11816/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Гуцала М.І. ,

за участю секретаря судового засідання: Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року (суддя Мороко А.С.; м. Харків; рішення виготовлено 24.04.2019 у повному обсязі) по справі № 520/11816/18

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

до Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 (далі по тексту - прокурор) в інтересах держави в особі Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" (далі по тексту - відповідач, АТ "ХМЗ "Світло Шахтаря") на користь Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (р/р НОМЕР_1 в філії ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823, ) заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в сумі 205532,78 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 адміністративний позов керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова - задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" (місцезнаходження - вул. Світло Шахтаря, буд. 4/6, м. Харків, 61001, ідентифікаційний код - 00165712) на користь Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (р/р НОМЕР_1 в філії ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823, ) заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в загальному розмірі 205532 (двісті п`ять тисяч п`ятсот тридцять дві) грн 78 коп.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що в силу абз.4 пп.1 п.2 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено обов`язок підприємств по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених лише особам, які були зайняті на роботах, передбачених Списком № 1 виробництв, робіт, посад, професій і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, що відповідає п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Разом з тим, у спірних відносинах працівникам відповідача було призначено пенсію за п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що відповідає Списку № 2 виробництв, робіт, посад, професій і показників, а отже, обов`язок відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій таким працівникам у відповідача відсутній.

Стверджує, що в порушення встановленого порядку відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, щорічні розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до 20 січня поточного року не надсилались. Позивачем не надано доказів направлення на адресу відповідача щорічних розрахунків до 20.01.2018, що свідчить про порушення позивачем порядку надіслання таких розрахунків та унеможливлює перевірку правомірності складання таких розрахунків відповідачем. Крім того, вказує, що розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за жовтень 2018 року - листопад 2018 року, а також супровідних листів до них, надані позивачем до суду, складені з порушенням встановленого порядку їх складання та порядку ведення діловодства, містять низку порушень і недоліків, які унеможливлюють використання цих розрахунків. Також, майже в усіх наданих позивачем розрахунках відсутні відомості щодо періодів, за які суми, вказані в розрахунках, підлягають сплаті. Враховуючи викладене, вважає, що надані позивачем до матеріалів справи розрахунки не є належними доказами по справі, а позовні вимоги про стягнення з АТ "ХМЗ "Світло шахтаря" коштів у сумі 205 532,78 грн. на підставі вказаних розрахунків, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Заперечуючи проти доводів та вимог апеляційної скарги, Шевченківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова подано відзив в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

15.08.2019 від АТ «ХМЗ «Світло шахтаря» до Другого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання, а 18.07.2019 - уточнене клопотання, в яких відповідач повідомив, що визнав позов шляхом сплати заборгованості перед Шевченківським об`єднаним УПФУ м. Харкова, на підтвердження чого надав копії платіжних доручень. У зв`язку з викладеним, просив повернути апеляційну скаргу, залишивши її без розгляду, та повернути відповідачу АТ «ХМЗ «Світло шахтаря» 50% судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З приводу надісланого клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до п.2 ч.4 ст.298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження особа, яка подала скаргу, подала заяву про її відкликання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями повернути апеляційну скаргу скаржнику лише у разі, якщо останнім подано заяву про відкликання апеляційної скарги до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Беручи до уваги, що клопотання про відкликання апеляційної скарги надійшло 15.07.2019 та 18.07.2019, тобто, після відкриття апеляційного провадження (03.06.2019), вказане клопотання задоволенню не підлягає, а справа підлягає апеляційному розгляду в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Акціонерне товариство "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" знаходиться на обліку в Шевченківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Працівникам відповідача призначено пенсію за віком відповідно до пунктів "б - з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Шевченківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова направлено підприємству розрахунки щодо фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період: з жовтня по листопад 2018 року в загальному розмірі 205532,78 грн, з яких: 97093,20 грн - розрахунки за жовтень 2018 року та 108439,58 грн - розрахунки за листопад 2018 року.

Вказані розрахунки отримані відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, є чинними та в судовому порядку товариством не оскаржувались.

У зв`язку з несплатою вказаної суми в добровільному порядку, прокурор в інтересах держави в особі Шевченківського об`єднаного УПФУ звернувся до суду з цим позовом про її стягнення.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за вказаний вище період були отримані відповідачем, не були оскаржені, є чинними, однак, суми витрат, вказані у цих розрахунках, не сплачені відповідачем, у зв`язку з чим підлягають стягненню в примусовому порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

Підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Колегія суддів зазначає, що до набрання чинності Законом України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" питання порядку відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату на доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-«з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто пенсій, призначених застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, було унормовано Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" відповідач віднесений законодавцем до кола осіб, які є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а в силу абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" об`єктом оподаткування для відповідача є, зокрема, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Абзацом 3 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено ставку на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

За таких обставин, відповідач зобов`язаний відшкодовувати територіальним органам Пенсійного фонду України витрати по доставці та виплаті пенсій, що були призначені особам, які знаходились з ним в трудових правовідносинах і внаслідок цього набули та реалізували право на отримання пенсій відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" або відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність у відповідача обов`язку відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, відповідач, визнавши позов та сплативши суму витрат у розмірі 228441,64 грн., стягнення якої є предметом позову по даній справі, погодився з обґрунтованістю вимог позивача, вмотивованих з посиланням на наявність обов`язку відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663 (далі Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. 2 розд. ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пп. 6.4. п. 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За приписами п.6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Позивачем надано до матеріалів справи копії розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за п.п. "б-з" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що складені безпосередньо відповідачем та тих, що надійшли до Шевченківського об`єднаного УПФУ від інших органів Пенсійного фонду, а також копії складених позивачем на їх підставі зведених розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період: з жовтня по листопад 2018 року в загальному розмірі 205532,78 грн, з яких: 97093,20 грн - розрахунки за жовтень 2018 року та 108439,58 грн - розрахунки за листопад 2018 року (а.с.14-65).

У вказаних розрахунках визначені суми до відшкодування по кожному територіальному органу Пенсійного фонду України, в якому перебувають на обліку пільгові пенсіонери - працівники підприємства-відповідача.

Відомості, зокрема, щодо дат, з яких цим особам призначено пільгову пенсію, дат досягнення ними пенсійного віку, стажу роботи на підприємстві-відповідача, загального місячного розміру пенсії містяться в Розрахунках витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (додаток 6 до Інструкції).

Зазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по списку № 2, були направлені на адресу ПАТ «ХМЗ «Світло шахтаря» листами № 1042-03/49 від 18.10.2018 та № 7696-03-3/49 від 15.11.2018, в яких повідомлено про необхідність сплати зазначених сум коштів до 25 числа поточного місяця.

Відповідач не оскаржив у судовому порядку розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2, а отже фактично погодився з сумами, вказаними у них. Розмір заборгованості підтверджений складеними управліннями Пенсійного фонду України розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Доказів оплати спірної суми заборгованості, виконання обов`язку в інший спосіб, припинення існування такого обов`язку з будь-яких підстав відповідачем до суду першої інстанції подано не було.

Такі докази - копії платіжних доручень: № 1378 від 18.01.2019, № 19759 від 15.07.2019, № 19791 від 05.07.2019, № 20672 від 11.07.2019, надані лише до суду апеляційної інстанції разом із заявою про визнання позову та повернення апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача суми витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в сумі 205532,78 грн.

Такий висновок суду першої та апеляційної інстанцій узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.10.2018 по справі № 805/473/17-а.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Згідно з ч.2 ст.142 КАС України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з платіжним дорученням № 13827 від 17.05.2019 Акціонерним товариством «ХМЗ «Світло шахтаря» сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 4623,48 грн.

Отже, з огляду на визнання позову відповідачем, з урахуванням приписів ч.2 ст.142 КАС України, слід повернути АТ «ХМЗ «Світло шахтаря» 50% судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, в розмірі 2312,24 грн.

Керуючись ч.2 ст.142, ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" про залишення апеляційної скарги без розгляду та повернення її заявнику - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "СВІТЛО ШАХТАРЯ" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 року по справі № 520/2038/19 залишити без змін.

Повернути Акціонерному товариству "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (61001, м. Харків, вул. Світло Шахтаря, 4/6, ) 50% судового збору за подання апеляційної скарги, в розмірі 2312 (дві тисячі триста дванадцять) грн. 24 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова М.І. Гуцал
Повний текст постанови складено 29.07.2019 року