Справа № 520/1989/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 р.Справа № 520/1989/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 року по справі №520/1989/19 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправним та скасувано рішення Центрального Міжрегіонального Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області № 16 від 30.01.2019 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та його сину громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасування посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 від 21.06.2006 року; скасовано рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області № 224220000 від 30.01.2019 року про відмову в оформленні (видачі) громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідки на постійне проживання в Україні, прийняте за результатом розгляду заяви від 10.01.2019 року; зобов`язано Головне Управління Державної міграційної служби України в Харківський області здійснити оформлення та видачу громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідки на постійне проживання в Україні замість втраченої посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 від 21.06.2006 року за заявою від 10.01.2019 року.

17.05.2019 від представника позивача ОСОБА_3. через канцелярію суду надійшла заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 року заяву про винесення додаткового судового рішення було задоволено.

Стягнуто з Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (вул. Березняківська, буд.4-а,м. Київ,02152, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) у розмірі 4600 (чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп. .

Стягнуто з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24,м. Харків,61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на користь громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) у розмірі 4600 (чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року було виправлено описку в додатковому рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 року, а саме виправлено розмір суми стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, на користь громадянина ОСОБА_1 , а саме в абз 2 та 3 резолютивної частині додаткового рішення вірним є 4100 грн. замість 4600 грн.

Відповідач, не погодившись із додатковим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати додаткове рішення в частині задоволення вимог представника позивача про розподіл та стягнення з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 4600 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні даної заяви.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість додаткового рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дослідив докази, надані представницею позивача, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу та дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8200 грн. пов`язані саме з розглядом справи в суді першої інстанції та є співмірними із складністю справи, а розмір заявлених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.

Водночас, у апеляційній скарзі заявник не наводить жодного аргументу щодо неспівмірності таких витрат.

Відповідач лише зазначає, що суд першої інстанції не вивчивши ретельно зазначену заяву, задовольнив витрати двічі по 4600 грн. з кожного відповідача, хоча адвокат просив відшкодувати 300 грн. з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, а з другого відповідача 4300 грн.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

У разі необхідності у резолютивній частині також вказується про:

1) порядок і строк виконання рішення;

2) надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення;

3) повернення судового збору;

4) призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат;

5) дату складення повного рішення суду.

Із системного аналізу вказаної статті вбачається, що в резолютивній частині судового рішення суд окрім висновку про задоволення або відмову у задоволенні позові обов`язково зазначає про розподіл судових витрат між сторонами у порядку та розмірі передбаченими статтею 139 КАС України.

Отже розподіл судових витрат не є позовною вимогою, а підлягає розподілу судом між сторонами пропорційно задоволених позовних вимог та на підставі доказів розміру понесених витрат, що і було зроблено судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи апелянта.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 року по справі № 520/1989/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 29.07.2019 року