Справа № 520/2222/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 р.Справа № 520/2222/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників сторін : позивача - Соловйової О.В., відповідача - Цибулько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків, повний текст складено 19.04.19 року по справі № 520/2222/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просив суд : визнати дії Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області щодо відмови в задоволенні запиту на інформацію протиправними, зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби України у Харківській області надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) копію запиту Управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області від 29.01.2019 року № 88/20-40-14-02-19 про проведення зустрічної звірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) по взаємовідносинам з ПНВФ "Анкор-Теплоенерго" та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області всі судові витрати, що пов`язані з розглядом цієї справи в суді (768,40 гривень сплаченого судового збору та сплачених 6000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 по справі № 520/2222/19 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, ) визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України у Харківській області повторно розглянути запит на публічну інформацію ОСОБА_1 від 22.02.2019 року.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Харківській області (61057 м. Харків, вул. Пушкінська, 46) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Стягнуто з Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн (шість тисяч гривень 00 коп.).

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 по справі № 520/2222/19 скасувати в частині стягнення з ГУ ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що надані позивачем документи на підтвердження витрат на правничу допомогу містять суперечливі дані, які не дають змогу встановити ані факт надання послуг, ані їх детальний опис, ані підтвердження здійснених витрат. Докази, які наявні у справі, мають сумнівний характер, а саме: звіт адвоката (зазначено в п. 2 пп. 2.1), складений для справи, що розглядається за правилами спрощеного провадження, однак, клопотання про призначення справи в порядку спрощеного провадження позивачем не було подано, тому даний звіт від 05.04.2019 не може вважатися належним доказом по справі. Також, на думку апелянта, зазначена у звіті кількість годин, витрачених на правову допомогу - 15 годин, є необґрунтованою, а витрата 1 години для аналізу судової практики з аналогічної категорії спорів та практики Європейського Союзу з прав людини та 8 годин для написання позовної заяви є недоцільним та абсурдним. Крім того, у звіті відсутня кількість годин на підготовку копій заяв по суті, підготовку вступного слова, аналізу та підготовки до дослідження доказів наданих іншими учасниками справи та інші дії. Відмітив, що звіт адвоката та акт прийому - передачі послуг, із зазначенням опису документів, які адвокатське об`єднання передало клієнту, були складені та підписані 05.03.2019. Однак, згідно з актом прийому-передачі 05.03.2019 було вже передано позовну заяву, за яку сплатили кошти гонорару у розмірі 6000,00 (шість тисяч) гривень. Отже, наявна невідповідність щодо часу складання та підписання даної позовної заяви. Вважає, що у даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), та обсягом виконаних адвокатом робіт, оскільки підготовка позовної заяви не потребує значного часу, а сама справа не може вважатися справою значної складності. Враховуючи викладене, зазначив, що з огляду на недоліки в оформленні, надані позивачем документи не є належними та допустимими доказами по справі, а отже, витрати на правничу допомогу не підтверджені документально. Однак, вказані доводи відповідача, як і доводи щодо неспівмірності заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу, не були враховані судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 по справі № 520/2222/19 скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Харківській області витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрований як підприємець з 03.10.2011.

Головним управлінням ДФС у Харківській області направлено на адресу ФОП ОСОБА_1. запит від 07.02.2019 № 3405/ФОП/20-40-13-06-16 на проведення зустрічної звірки по взаємовідносинам з ПНВФ "АНКОР-ТЕПЛОЕНЕРГО".

20.02.2019 ОСОБА_1 отримано від Головного управління ДФС України в Харківській області запит "Про надання інформації (пояснень) та її документального підтвердження" за вих. № 3405/ФО/20-40-13-06-16 від 07.02.2019 року, який обґрунтовано наявністю запиту Управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області від 29.01.2019 року № 88/20-40-14-02-19 про проведення зустрічної звірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) по взаємовідносинам з ПНВФ "Анкор-Теплоенерго".

25.02.2019 ОСОБА_1 направлено на адресу ГУ ДФС у Харківській області запит про надання публічної інформації, в якому позивач просив надати копію запиту Управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області від 29.01.2019 року № 88/20-40-14-02-19 про проведення зустрічної звірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) по взаємовідносинам з ПНВФ "Анкор-Теплоенерго".

01.03.2019 засобами електронної пошти позивачем отримано лист Головного управління ДФС у Харківській області за вих. № 111/ЗПІ/20-40-14-02-14 від 28.02.2019, яким відмовлено в наданні копії зазначеного запиту з посиланням на те, що запитуваний документ є службовою інформацією, яка пов`язана із процесом прийняття рішень і передує їх прийняттю. Додатково зазначено, що розголошення даної інформації може зашкодити інтересам держави.

Позивач, не погодившись з такою відповіддю, звернувся до суду з цим позовом про визнання протиправними дії ГУ ДФС у Харківській області щодо відмови в задоволенні запиту на інформацію та зобов`язання відповідача надати позивачу копію запиту Управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області від 29.01.2019 № 88/20-40-14-02-19.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яка містить відомості щодо контрольно-перевірочних заходів, не належить до службової інформації. Разом з тим, беручи до уваги, що документ, який складено Управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області від 29.01.2019 № 88/20-40-14-02-19) має назву не «запит», а «службова записка», однак, про це відповідач позивача не повідомив, тобто, надав неповну інформацію, слід зобов`язати відповідача повторно розглянути запит на публічну інформацію ОСОБА_1 від 22.02.2019 з урахуванням висновків суду.

Задовольняючи вимоги про стягнення на користь позивача з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. були фактично понесені, а їх сума є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3200 грн, в іншій частині - вважає, що вимоги задоволенню не підлягають, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Згідно з ч.6 ст.135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копії договору про надання правничої допомоги від 01.03.2019, звіту адвоката від 05.03.2019 з зазначенням вчинених дій під час ведення адвокатом даної справи, акту прийому-передачі послуг від 05.03.2019 до договору про надання правничої допомоги від 01.03.2019, рахунку № 49 від 05.03.2019 та квитанції № 2Р0544 від 05.03.2019.

Відповідно до п. 1.1. договору про надання правничої допомоги, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Соловйова, Ярова та партнери» (Адвокатське об`єднання) в особі керуючого партнера Соловйової О.В., та ОСОБА_1 (Клієнт), предметом цього договору є надання Адвокатським об`єднанням правової допомоги Клієнту за його дорученням, яка складається, зокрема, з ведення справи за позовом Клієнта до ГУ ДФС про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити пені дії в Харківському окружному адміністративному суду, Другому апеляційному адміністративному суді. Верховному Суді; підготовка та складання всіх необхідних заяв по суті та заяв з процесуальних питань.

Згідно з п. 3.1. договору за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар з розрахунку 400,00 грн. за одну годину роботи адвоката. Загальний розмір гонорару визначається згідно Звіту Адвоката. Сторони домовилися, що Клієнт оплачує гонорар поетапно на підставі виставлених рахунків протягом 3-х днів з моменту отримання рахунку. Остаточний розрахунок здійснюється на підставі Звіту Адвоката та виставленого рахунку протягом 3х днів з моменту підписання сторонами акта. Факт надання Адвокатським об`єднанням правничої допомоги Клієнту підтверджується складеними заявами по суті або з процесуальних питань, протоколами судових засідань, судовими рішеннями, в яких зазначено про участь Адвоката в якості представника Клієнта, звітом Адвокатського об`єднання, актом наданих послуг тощо.

Як зазначено у звіті адвоката від 05.03.2019, під час підготовки справи до розгляду адвокатом вчинено наступні дії: попереднє опрацювання матеріалів: аналіз документів, ознайомлення з матеріалами справи, з`ясування обставин справи та наявних доказів у клієнта - 0,5 год., опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини - 1 год., опрацювання постанов пленумів, роз`яснень, листів судів вищих судових інстанцій і правових висновків Верховвного Суду - 1 год., аналіз судової практики з аналогічної категорії спорів - 3 год., аналіз практики Європейського суду з прав людини - 1,5 год., складення позовної заяви - 8 год. Розмір винагороди адвокатському об`єднанню за договором становить 400,00 грн. за 1 годину роботи адвокати, розмір сплаченої винагороди станом на 05.03.2019 складає 6000,00 грн.

Судом встановлено, що оплату за договором від 01.03.2019 за надані послуги під час розгляду справи № 520/2222/19 здійснено відповідачем на рахунок адвокатського об`єднання "СОЛОВЙОВА, ЯРОВА І ПАРТНЕРИ" у розмірі 6000,00 грн, про що свідчить копія акту прийому-передач послуг від 05.03.2019 та копія квитанції № 2РО544 від 05.03.2019. Оплата здійснена у строк, визначений умовами договору. Згідно з цим актом, в результаті виконаної роботи з надання правової допомоги на день підписання цього акту складені наступні документи, які Адвокатське об`єднання передало Клієнту : звіт адвоката від 05.03.2019, позовна заява про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів зазначає, що наданими до матеріалів справи документами підтверджується факт надання позивачу правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «Соловйова, Ярова та партнери» в рамках договору від 01.03.2019 у вигляді написання даної позовної заяви, наявність всіх документів, складення яких є обов`язковим у розумінні договору від 01.03.2019 (звіт адвоката, акт прийому-передачі наданих послуг, рахунок), а також факт сплати ОСОБА_1 суми в розмірі 6000 грн. в рахунок вартості правничої допомоги.

Доводи апелянта про те, що звіт адвоката від 05.03.2019 не є належним доказом по справі з огляду на те, що складений для справи, що розглядається за правилами спрощеного провадження (пп.2.1 п. 2 звіту), за відсутності клопотання про призначення справи в порядку спрощеного провадження, колегією суддів відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

У свою чергу, за визначенням п.п.2, 10 ч.6 ст.12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо: оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.3 ст.257 КАС України).

Частиною 4 статті 12 та частиною 4 статті 257 КАС України визначено вичерпний перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження, в якому відсутні справи з приводу оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо відмови в наданні документів на запит про надання публічної інформації.

Враховуючи викладене, призначення розгляду справи в порядку спрощеного провадження (за винятком справ, вичерпний перелік яких встановлено ч.4 ст.12 та ч.4 ст.257 КАС України) належить до дискреційних повноважень суду.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.1 ст.260 КАС України).

Враховуючи викладене вище, у представника позивача при складенні звіту адвоката були всі підстави вважати, що справа буде розглянута судом в порядку спрощеного провадження, про що зазначено у п.2.1 звіту. Отже, вказівка у звіті адвоката на те, що справа розглядається за правилами спрощеного провадження, не свідчить про недостовірність відомостей звіту та не позбавляє вказаний звіт доказового значення в контексті вирішення питання про відшкодування судових витрат.

Та обставина, що звіт адвоката та акт прийому-передачі наданих послуг складені одним числом - 05.03.2019, на що вказує відповідач, свідчить лише про те, що позивачем 05.03.2019 було отримано від Адвокатського бюро рахунок на суму 6000 грн., виставлений на підставі звіту 05.03.2019, на підставі цього рахунку оплачено вартість наданої правничої допомоги в сумі 6000 грн. згідно з квитанцією № 2РО544 від 05.03.2019, після чого отримано від Адвокатського бюро складену позовну заяву та 05.03.2019 сторонами договору підписано акт приймання-передачі наданих послуг.

Такий порядок звітування адвокатом перед клієнтом та порядок оплати останнім роботи адвоката не суперечать умовам договору від 01.03.2019 та не спростовують факту надання правничої допомоги та факту оплати її вартості.

Письмової заяви з обґрунтуванням неспівмірності заявленої суми витрат на правничу допомогу, як це передбачено частиною 6 статті 134 КАС України, відповідачем подано не було.

Як свідчить технічний запис судового засідання, в судовому засіданні 09.04.2019 представник відповідача таких доводів не озвучував та заперечував проти задоволення вимог щодо відшкодування витрат на правничу допомогу лише з тих підстав, що основні позовні вимоги, на його думку, задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, колегією суддів не беруться до уваги доводи відповідача про те, що надані позивачем документи, з огляду на наявні у них неточності, не є належними і допустимими доказами у справі.

Разом з тим, з приводу співмірності заявленої суми витрат на оплату послуг адвоката та розміру витрат, який підлягає стягненню на користь позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У зв`язку з цим, судом апеляційної інстанції проаналізовані відомості, вказані адвокатом у звіті та інших документах, наданих в процесі надання правничої допомоги, за результатами аналізу яких встановлено, що заявлена сума витрат на правничу допомогу є завищеною та неспівмірною із складністю цієї справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Як зазначалось вище, фактично зміст наданої правничої допомоги зводиться до складення адвокатом позовної заяви від імені ОСОБА_1 .

Однак, відповідно до звіту адвоката, до складу правничої допомоги віднесено не лише складення позовної заяви, на що адвокатом витрачено 8 годин, а й такі види робіт, як попереднє опрацювання матеріалів: аналіз документів, ознайомлення з матеріалами справи, з`ясування обставин справи та наявних доказів у клієнта - 0,5 год, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини - 1 год., опрацювання постанов пленумів, роз`яснень, листів судів вищих судових інстанцій і правових висновків Верховного Суду - 1 год., аналіз судової практики з аналогічної категорії спорів - 3 год., аналіз практики Європейського суду з прав людини - 1,5 год., всього - 15 годин.

Беручи до уваги, що дана справа є справою незначної складності, що визнається позивачем та відповідачем, враховуючи, що обсяг обставин, які є предметом доказування по даній справі, та доказів, якими підтверджуються ці обставини, є незначним, колегія суддів вважає, що час, який зазначений у звіті як витрачений адвокатом на опрацювання законодавства, що регулює спірні відносини, постанов пленумів, роз`яснень, листів судів вищи інстанцій і правових висновків Верховного Суду, судової практики з аналогічних спорів та практики Європейського суду з прав людини (загалом - 6,5 годин), вочевидь не відповідає складності спору та змістовності позовної заяви.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що всі перелічені види роботи адвоката охоплюються складанням позовної заяви, на що адвокатом витрачено 8 годин.

Отже, з урахуванням вартості 1 години роботи адвоката, вказаної у договорі від 01.03.2019 (400 грн.), сума витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, складає 3200,00 грн.

Згідно з п.п.2, 4 ч.1 ст.317 КАС України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 по справі № 520/2222/19 підлягає скасуванню в частині стягнення з ГУ ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2800,00 грн., з прийняттям постанови про відмову в задоволенні цієї частини вимог.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року по справі № 520/2222/19 скасувати в частині стягнення з Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2800,00 грн. (дві тисячі вісімсот гривень 00 коп.).

В цій частині прийняти постанову про відмову в задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 по справі № 520/2222/19 щодо стягнення витрат на правничу допомогу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 29.07.2019 року