Справа № 200/3958/19-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року справа №200/3958/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у справі №200/3958/19-а (головуючий І інстанції Циганенко А.І.) за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в період з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 11 грудня 2018 року №04-1120 та в період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 10 січня 2019 року №04-116;

- зобов`язати відповідача здійснити за зазначені періоди нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з посадового окладу працюючого судді, згідно довідок територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 11 грудня 2018 року №04-1120 та від 10 січня 2019 року №04-116;

- стягнути з відповідача та виплатити позивачу заборгованість у зв`язку з недоплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що виникла у період з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року;

- звернути рішення до негайного виконання;

- зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач порушив право позивача як судді у відставці на перерахунок утримання при збільшенні розміру винагороди працюючого судді за посадою, з якої суддя звільняється у відставку.

Позивачем подано до пенсійного органу заяви про перерахунок пенсії з відповідними довідками 13.12.2018 року та 15.01.2019 року. Проте, відповідачем перерахунок здійснено з 01.02.2019 року, а за період з 04.12.2018 року по та з 01.01.2-19 року перерахунок не здійснювався, хоча в довідках визначені дати виникнення права на перерахунок - 04.12.2018 року та 01.01.2019 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 заборгованість з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в сумі 14272,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням позивач звернулася з апеляційною скарго, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, визначаючи період виникнення заборгованості, не звернув уваги, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться з дати законодавчого внесення змін до складових суддівської винагороди. Таким чином, борг має місце і за грудень 2018 року, і за січень 2019 року.

Суд першої інстанції не звернув до негайного виконання все рішення відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України.

В порушення ст. 382 КАС України суд першої інстанції не встановив обов`язку відповідачу подати звіт про виконання судового рішення.

Суд розглянув справу у відсутність представника позивача, цим порушив її право на захист.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановила наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 з 25 листопада 2015 року отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (а.с. 12-15).

13 грудня 2018 року Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області зареєстрована заява позивача №21160 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 11 грудня 2018 року №04-1120 (а.с. 16, 18, 35, 36).

15 січня 2019 року Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області зареєстрована заява позивача №478 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 10 січня 2019 року №04-116 (а.с. 17, 19, 34 ).

15 січня 2019 року Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення по особовому рахунку № НОМЕР_1 про перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01 січня 2019 року. Щомісячне довічне грошове утримання розраховано в сумі 42816,60 гривень (а.с. 21, 36).

25 січня 2019 року Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення по особовому рахунку № НОМЕР_1 про перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01 лютого 2019 року. Щомісячне довічне грошове утримання розраховано в сумі 46680,00 гривень (а.с. 20, 35).

На звернення позивача за роз`ясненнями щодо дати перерахунків пенсії, відповідачам листом від 21.02.2019 року повідомив, що перерахунок за заявою від 13.12.2018 року здійснено з 01.01.2019 року, за заявою від 15.01.2019 року перерахунок здійснено з 01.02.2019 року. Позивачу зазначено про наявність заборгованості за січень 2019 року в сумі 14272,20 гривень, і нарахування цієї суми на додаткову відомість, виплату якої планується провести при наявності фінансування згідно постанови Кабінету міністрів України від 25.04.2018 №335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365» (а.с. 22-23).

Довідка Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області вих. №10928 від 23 квітня 2019 року свідчить, що ОСОБА_1 виплачено щомісячне довічне грошового утримання судді у відставці: грудень 2018 року - 28544,40 гривень; січень 2019 року - 28544,40 гривень; лютий, березень, квітень 2019 року - 46680,30 гривень щомісячно (а.с. 33).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов виходив з того, що до теперішнього часу зміни до Порядку №3-1 щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з дня, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, не внесені. Тому відповідачем правильно проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, відповідно з 01 січня та 01 лютого 2019 року.

Оцінка суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

04 грудня 2018 року Конституційним Судом України за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") ухвалено рішення №11-р/2018, відповідно до якого визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої, десятої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року №245З-IV "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд").

На підставі пункту 1 вказаного рішення Конституційного Суду України положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI (у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII) підлягає застосуванню в його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Абзацом другим пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Таким чином, вказане рішення Конституційного Суду України має наслідком зміну складових грошового утримання судді в частині збільшення посадового окладу судді місцевого суду з 10 до 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №11-р від 04 грудня 2018 рокуКонституційний Суд вирішив: «Положення частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VІ у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VІII, які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення».

Таким чином з 04 грудня 2018 року втратили чинність положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VІ (у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VІII) та відновили свою дію положення цієї статті в його первинній редакції.

Згідно ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ від 07 липня 2010 року (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VІІІ) та рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року у справі №4-рп/2016 у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Тобто, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Особливості призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України врегульовано Порядком, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20 березня 2017 №5-1) (далі - Порядок №3-1).

Розділом ІІ Порядку №3-1 визначено, що заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка про розмір суддівської винагороди подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Таким чином, перерахунок щомісячного довічного утримання здійснюється не з дати зміни розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а в місяці, наступному за місяцем, в якому змінилися складові суддівської винагороди.

З урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року №11-р/2018, відповідно до Порядку №3-1 органами Пенсійного фонду України перерахунок довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з 01 січня 2019 року (з розміру 1762 гривень) та з 01 лютого 2019 року (з розміру 1921 гривень), виходячи із розміру посадового окладу 15 прожиткових мінімумів.

Оскільки рішеннями пенсійного органу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 проведений з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, відповідно з 01 січня та 01 лютого 2019 року, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, та з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року.

З огляду на викладене суд вважає незмістовними доводи позивача, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться з дати законодавчого внесення змін до складових суддівської винагороди, оскільки Законом дата перерахунку не визначена, а Порядком №3-1 перерахунок проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Суд зауважує, що дійсно 01 березня 2019 року Радою суддів України було прийнято рішення №12 «Щодо соціального забезпечення суддів у відставці», пунктом третім якого визначено про звернення Ради суддів України до Пенсійного фонду України з пропозицією внести зміни до Порядку №3-1, якими передбачити, що перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється з дня, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою на підставі довідок відповідних територіальних управлінь ДСА України, юрисдикція яких поширюється на територію, де суддя перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України.

Проте, до теперішнього часу зміни до Порядку №3-1 щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з дня, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, не внесені.

Щодо доводів апелянта про розгляд справи у відсутність її представника суд зазначає наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Цей принцип реалізується, зокрема, наданням особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, крім іншого, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення.

Згідно частини 6 та 7 статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

В матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, позивач була ознайомлена з усіма судовими рішеннями, які були ухвалені у справі та стосувалися її інтересів, тому відсутні підстави вважати порушеними права позивача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Також є неприйнятними доводи позивача про звернення до негайного виконання всього судового рішення відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.371 КАС України, оскільки таке виконання є правом суду, а не обов`язком.

При цьому суд керується приписами ч.1 ст.371 КАС України, якою визначено негайне виконання рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України у межах суми стягнення за один місяць.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду, суд зазначає, що на підставі ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного суду України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З урахуванням того, що судовим рішенням стягнуто заборгованість на користь позивача, а зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду, суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відповідно до ст..382 КАС України.

Також суд не приймає посилання апелянта на судову практику Верховного Суду, оскільки в зазначених справах правова оцінка надавалася застосуванню певних норм права, коли Порядком №3-1 не було передбачено порядку проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у справі №200/3958/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у справі №200/3958/19-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 30 липня 2019 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 липня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв