Справа № 320/535/19
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року № 320/535/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімерна Компанія" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полімерна Компанія" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.09.2018 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акта перевірки про порушення податкового законодавства, на підставі якого було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, позивач зауважив, що договір позики, який укладений з нерезидентом "IMECONE MANAGEMENT LIMITED", пройшов реєстрацію в Національному банку України відповідно до вимог Указу Президента України від 27.06.1999 №734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", що свідчить про повну відповідність такого договору вимогам чинного законодавства України.

У зв`язку з зазначеним, позивач вважає, що оскаржуване рішення контролюючого органу є незаконним, оскільки при його прийнятті відповідачем невірно встановлено факти та застосовано норми закону.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що Головне управління ДФС у Київській області при проведенні перевірки ТОВ "Полімерна Компанія" та оформленні її результатів діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а податкове повідомлення-рішення є законним.

Звертав увагу суду на те, що в ході проведення перевірки було встановлено, що позивачем в порушення вимог Указу Президента України від 27.06.1999 №734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" не здійснено реєстрацію боргових зобов`язань перед нерезидентом запозичених коштів по договору позики в Національному банку України.

З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що ним правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а тому відсутні підстави для його скасування.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 відкрито провадження у справі, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 12.03.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.04.2019.

Судове засідання, яке було призначено на 10.04.2019, було відкладено у зв`язку з неприбуттям у судове засідання представника позивача. Наступне судове засідання призначено на 05.06.2019.

Частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полімерна Компанія" зареєстроване як юридична особа 21.07.2000, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 0003363 (, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Щолківська, буд. 17, офіс 24), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.06.2017.

Позивач взятий на облік як платник податків 22.07.2010 та перебуває на обліку в Бориспільському відділенні Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

У період з 16.07.2018 по 10.08.2018 посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області на підставі наказу від 05.07.2018 №1393 та відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України була проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімерна Компанія" () з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 та з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.03.2018.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт від 03.09.2018 №761/10-36-14-12/36998670 (далі - акт перевірки), згідно висновків якого встановлено порушення статті 1 Указу Президента України від 27.06.1999 №734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", а саме не здійснено реєстрацію боргових зобов`язань перед нерезидентом запозичених коштів по договору відновлювальної позикової лінії від 09.08.2010 №б/н, що укладений з нерезидентом "IMECONE MANAGEMENT LIMITED" в сумі 6 000 000,00 дол. США (в гривневому еквіваленті 94 611 336,00 грн.).

На підставі викладених в Акті перевірки висновків відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.09.2018 №, яким на підставі статті 2 Указу Президента України від 27.06.1999 №734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 946 113,36 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Судом встановлено, що 09.08.2010 між позивачем та "HYGINUS LIMITED" (Республіка Кіпр) укладено Кредитний договір про надання строкового кредитного фінансування на суму 6000000,00 дол. США з процентною ставкою 9,8% річних (надалі - Кредитний договір).

Даний договір було зареєстровано 27.08.2010 в НБУ, про що позивачу було видано реєстраційне свідоцтво №12800.

Строк повернення коштів, що надавались згідно початкових умов Кредитного договору, визначався до 17.08.2011 включно.

01.07.2011 між позивачем, "HYGINUS LIMITED" та "IMECONE MANAGEMENT LIMITED" укладено угоду про переуступку прав та обов`язків за договором позики від 09.08.2010 № б/н, відповідно до умов якого сторони домовились, що нерезидент "HYGINUS LIMITED" (Початковий кредитор) передає усі права та обов`язки по Договору позики Новому позикодавцю нерезиденту "IMECONE MANAGEMENT LIMITED".

Крім того, за період, що перевірявся, були укладені наступні додаткові угоди до вищезазначеного договору з "IMECONE MANAGEMENT LIMITED", а саме:

- додаткова угода від 15.08.2011;

- додаткова угода від 15.12.2011;

- додаткова угода від 17.09.2012;

- додаткова угода від 24.12.2012 щодо збільшення розміру позики до 16000000,00 дол. США та повернення суми основного боргу на нараховані проценти у строк до 31.12.2013;

- додаткова угода від 09.12.2013 щодо повернення боргу позики 31.12.2014.

Однак, відповідач, посилаючись на те, що позивач у строк до 31.12.2014 зобов`язання не виконав, а тому порушив вимоги валютного законодавства.

Відповідач стверджує про те, що після спливу строку виконання зобов`язання залишок боргу позивача по Кредитному договору б/н від 09.08.2010 підлягав реєстрації в Національному банку України як окрема самостійна позика в іноземній валюті, отримана від нерезидента.

Відповідач зазначає, що позивачем порушено статтю 1 Указу Президента України "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", що у виявилось у нездійсненні реєстрації боргових зобов`язань перед нерезидентом у НБУ.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" (чинного на момент проведення перевірки) договори, які передбачають виконання резидентами боргових зобов`язань перед нерезидентами за запозиченими у них кредитами, позиками в іноземній валюті (далі - договори), підлягають реєстрації Національним банком України.

Порядок реєстрації таких запозичень визначений Постановою Національного банку України "Про затвердження Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам" №270 від 17.06.2004 (далі - Постанова №270).

Постановою №270 встановлено обов`язкову реєстрацію резидентами договорів про отримання кредитів, позик в іноземній валюті, у тому числі поворотної фінансової допомоги, від нерезидентів, та порядок реєстрації договорів, які передбачають виконання резидентами боргових зобов`язань перед нерезидентами за залученими від нерезидентів кредитами, позиками в іноземній валюті.

Згідно з пунктом 1.7. Постанови №270 резидент-позичальник зобов`язаний зареєструвати договір у Національному банку до моменту фактичного одержання кредиту.

Постановою №270 передбачено реєстрацію виключно договорів і не передбачена необхідність реєстрації боргового зобов`язання перед нерезидентом. Отже, у позивача не було обов`язку реєструвати додаткову угоду до договору.

Також суд зазначає, що відповідальність за недотримання вимог валютного законодавства в цій частині встановлена статтею 2 Указу Президента України "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства".

Диспозиція цієї статті встановлює відповідальність за одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів без реєстрації договорів.

Таким чином, застосування фінансової санкції - штрафу у сумі, еквівалентній одному відсотку розміру одержаного кредиту чи позики і перерахованій у національну валюту України за офіційним обмінним курсом НБУ на день одержання кредиту, може здійснюватися лише за умови одержання коштів від нерезидента та лише у разі, коли договір, як підстава їх одержання, не був зареєстрований в НБУ.

Як було встановлено судом, договір позики від 09.08.2010, який укладений між позивачем та "HYGINUS LIMITED", був зареєстрований 27.08.2010 в НБУ, про що позивачу було видано реєстраційне свідоцтво №12800.

Крім того, згідно наявних в матеріалах справи листів Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області від 26.01.2012 №09-204/1551, від 18.10.2012 №09-202/19939, від 22.02.2013 №09-204/3388 та від 30.01.2014 №09-204/1421, останній повідомив позивача про реєстрацію Головним управлінням змін до договору позики від 09.08.2010 б/н.

Суд звертає увагу на те, що позивач не отримував незареєстрованих в НБУ кредитів чи позик від нерезидентів, а залишки заборгованості позивача по зареєстрованим в НБУ та вчасно не виконаним договору позики та додаткових угод до нього з нерезидентом не є договором про кредит чи позику, який потребує реєстрації.

Закінчення строку для виконання зобов`язання не є підставою припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним. Закон не передбачає такої обставини як підставу для припинення зобов`язання.

Зокрема, статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом; припинення договору на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України та частини сьомої статті 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Отже, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, частиною першою статті 202 Господарського кодексу України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Таким чином, висновки, зроблені в акті перевірки та які стосуються порушення позивачем вимог законодавства щодо реєстрації кредитних договорів не відповідають вимогам закону, оскільки, позивач не отримував незареєстрованих в НБУ кредитів чи позик від нерезидентів, а залишки заборгованості позивача по зареєстрованим в НБУ та вчасно не виконаним договорам позики з нерезидентами не є окремим кредитом чи позикою, які потребують реєстрації в НБУ.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов до висновку про протиправність та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення від 27.09.2018 №.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак не довів правомірності свого рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 14191,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.01.2019 №42.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області 27 вересня 2018 року № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімерна Компанія" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області () судовий збір у розмірі 14191 (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто одна) грн. 71 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.