Справа № 520/3866/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 р. № 520/3866/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Шляхової О.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, Головного Управління пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова (відповідача) і в подальшому робити своєчасно та в повному обсязі перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , 90 % від грошової винагороди працюючого судді до припинення права на такий перерахунок, на підставі довідок про розмір грошової винагороди судді на відповідній посаді та вислуги років виданих Апеляційним судом Луганської області для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

- Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова (з 01.08.2014 веде пенсійну справу) на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суму не донарахованого та несплаченого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 і на підставі довідок, виданих Апеляційним судом Луганської області та фактично сплачених сум та розрахунку представника позивача, з урахуванням індексації у розмірі 543391,836 грн. (п`ятсот сорок три тисячі триста дев`яносто ОДНУ ГРИВНЮ 83 копійки), шляхом списання з казначейських рахунків Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м Харкова та перерахування на пенсійний картрахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в Ощадбанку.

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області і в подальшому робити своєчасно та в повному обсязі перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , 90 % від грошової винагороди працюючого судді до припинення права на такий перерахунок, на підставі довідок про розмір грошової винагороди судді на відповідній посаді та вислуги років виданих Апеляційним судом Луганської області для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

- Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суму не донарахованого та несплаченого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідок, виданих Апеляційним судом Луганської області та фактично сплачених сум, з урахуванням індексації в розмірі 543391,836 грн. (п`ятсот СОРОК три тисяч триста дев`яносто одну гривню 83 копійки), шляхом списання з казначейських рахунків Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області та перерахувати на пенсійний картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в Ощадбанку.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова було незаконно відмовлено у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці. Відповідачі нараховують та сплачують довічне грошове утримання нижче від визначеного законом та рішеннями судів 90% від суми грошової винагороди працюючого судді на відповідній посаді, згідно довідок Апеляційного суду Луганської області. Крім того, відповідачі вимагають збирати та надавати довідки до УПФУ Московського району м.Харкова, на підставі норм, які визнані неконституційними.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Копія ухвали надіслана відповідачу - Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова - та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова надав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на той факт, що позивач є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. 05.09.2014 звернувся до управління із заявою про запит своєї пенсійної справи з управління ПФУ в м. Луганськ. За паспортом громадянина України, заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , довідка від 17.11.2014 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи по фактичному місцю проживання: АДРЕСА_2 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганською областей» визначено дії щодо здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються: тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: прийняття заяв про переведення пенсійних справ, призначення пенсій, виплату допомоги на поховання, недоотриманої пенсії від осіб, місце яких зареєстровано на територіях проведення антитерористичної операції, проводиться за місцем перебування таких осіб на обліку відповідно до порядку, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 509, що підтверджується довідкою, копія якої залишається в органах Пенсійного фонду України (далі - ПФУ). Для отримання пенсії в органах ПФУ за місцем фактичного проживання особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, надають заяву про запит своєї пенсійної справи до управління ПФУ в районах м. Харкова та Харківської області, де пенсіонер перебуває на обліку та фактично проживає. Рішення про призначення (відновлення) соціальних виплат приймається органом ПФУ за даними електронної пенсійної справи, з місяця, наступного за місяцем припинення її виплати за попереднім місцем проживання, оскільки паперові пенсійні справи таких осіб знаходяться на непідконтрольній території.

Електронна пенсійна справа надійшла до Управління 10.09.2014 року. Пенсійну справу взято на облік в Управлінні з 01.08.2014 за матеріалами пенсійної справи (особового рахунку), вивантаженої із центральної бази даних одержувачів пенсій.

Оскільки до Управління надійшла лише електронна пенсійна справа (особовий рахунок), вивантажена із центральної бази даних одержувачів пенсій, тобто не паперова пенсійна справа, в якій мають бути оригінали та завірені копії документів, будь - які рішення суду та документи виконавчих проваджень, Управлінню не відомо чи виконано спірне рішення суду чи ні, та який зміст цього рішення суду. Електронна пенсійна справа не містить будь-які судові рішення, якими б Управління було зобов`язано вчинити певні дії щодо пенсії Позивача.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2019 у справі №426/805/16-а залишено без змін ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 05.10.2018, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про заміну сторони виконавчого провадження з управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська на управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова. Тому підстави для стягнення з Управління 502926 грн. 77 коп. у Позивача відсутні. Крім того, зазначає, що сума у розмірі 502926 грн. 77 коп. є довільно та на власний розсуд обрахованою Позивачем, отже не може бути призначена судом на стягнення з Управління. Також зазначає, що Управління є не державним органом - боржником за рішенням судів, стороною у яких є позивач.

Ухвалою суду від 04.07.2019 року за клопотанням позивача до участі у справі залучено співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та прийнято уточнені позовні вимоги.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заперечував проти задоволення позову та надав пояснення в судовому засіданні про те, що нарахування та виплата пенсії позивачу належить до компетенції Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова. Саме до УПФУ в Московському районі м. Харкова позивачу необхідно звертатися з заявою та надавати всі необхідні документи, а вони будуть приймати рішення щодо перерахунку та виплати пенсії. На даний час позовні вимоги позивача є передчасними.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 16.07.2019 року судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

Через канцелярію суду представником позивача за довіреністю надане клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представниками відповідачів до канцелярії суду також направлене клопотання про можливість розгляду справи без свого представника за наявними у справі матеріалами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Суд, вивчивши доводи позову та відзив проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вийшов у відставку з посади судді Апеляційного суду Луганської області 09.07.2004 р.. У позивача 28 років 2 місяці та 28 днів суддівського стажу і він має максимальний відсоток від грошового утримання (грошової винагороди - заробітної плати) діючого судді на відповідній посаді, відповідного класу (з 2001 року 1-й клас) та вислуги років, а саме 90%.

Згідно до норм ст.44 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року довічне грошове утримання складається з посадового окладу, премій, доплат, надбавок за вислугу років.

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 27 жовтня 2011 року у справі №2а-7816/11/0529 позов задоволений частково. Визнано дії посадових осіб Управління щодо відмови в проведенні перерахунку соціальної допомоги, як дитині війни та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплаті в сумі останнього перерахунку ОСОБА_1 неправомірними. Зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 19.06 2010 року по 22.07.2011 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично отриманих сум. Зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідок апеляційного суду Луганської області, починаючи з 19.06.2010 року по день припинення права на таке утримання з урахуванням фактично отриманих сум.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 червня 2013 року справа №К/9991/25814/12 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2012 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2012 року скасовано, а постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 27 жовтня 2011 року - залишити в силі.

Постановою Донецького Апеляційного Адміністративного суду 437/17384/13-а від 06 червня 2014 року - зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розрахунку 90 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді та виплатити без обмеження максимального розміру, з проведенням індексації, починаючи з 19 червня 2010 року.

У зв`язку із бойовими діями на території Донецької та Луганської області, та у зв`язку з тим, що м. Луганськ окупований позивач в вересні 2014 року переїхав до м. Харкова. З вересня 2014 року позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Московського району м. Харкова.

На думку позивача, Управління Пенсійного фонду України Московського району м. Харків занизило розмір довічного грошового утримання судді у відставці, та починаючи з 01.08.2014 року по теперішній час виплачує та нараховує його розмір менше за встановлені законом та рішеннями судів 90%. Робити перерахунок відмовляються.

Не погодившись з такими діями відповідача - Управління ПФУ в Московському районі м. Харкова, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд вказує наступне.

Як встановлено за матеріалами справи, ОСОБА_1 вийшов у відставку з посади судді Апеляційного суду Луганської області 09.07.2004 р.. У позивача 28 років 2 місяці та 28 днів суддівського стажу і він має максимальний відсоток від грошового утримання (грошової винагороди - заробітної плати) діючого судді на відповідній посаді, відповідного класу (з 2001 року 1-й клас) та вислуги років, а саме 90%.

Згідно до норм ст.44 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року довічне грошове утримання складається з посадового окладу, премій, доплат, надбавок за вислугу років.

Судовим розглядом встановлено, що у липні 2011 року ОСОБА_1 звертався в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська, в якому просив визнати дії про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплачувати його в сумі останнього перерахунку, неправомірними; зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити його щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 19.06.2010 року відповідно з довідками апеляційного суду Луганської області і в подальшому виплачувати новий розмір підвищеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язати перерахувати та виплатити йому соціальну допомогу, як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 19.06.2010 року.

Позовні вимоги були мотивовані тим, що позивач з 2004 р. отримує щомісячне грошове утримання як суддя у відставці, відповідач не виплачує належні йому суми довічного грошового утримання у розмірах, передбачених ст.ст. 43, 44 Закону України "Про статус суддів" № 2862-ХІІ , виходячи із заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді з виплатою передбачених законодавством доплат та надбавок. Оскільки згідно статті 43 Закону № 2862-ХІІ, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується із заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді в розмірі встановлених йому відсотків.

Постановою Ленінського районного суду м.Луганська від 27 жовтня 2011 року у справі №2а-7816/11/0529 позов задоволений частково. Визнано дії посадових осіб Управління щодо відмови в проведенні перерахунку соціальної допомоги, як дитині війни та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплаті в сумі останнього перерахунку ОСОБА_1 неправомірними. Зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 19.06 2010 року по 22.07.2011 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично отриманих сум. Зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідок апеляційного суду Луганської області, починаючи з 19.06.2010 року по день припинення права на таке утримання з урахуванням фактично отриманих сум.

В подальшому, Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 червня 2013 року справа №К/9991/25814/12 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2012 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2012 року скасовано, а постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 27 жовтня 2011 року - залишити в силі (а.с.49-53).

Постановою Донецького Апеляційного Адміністративного суду 437/17384/13-а від 06 червня 2014 року - зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розрахунку 90 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді та виплатити без обмеження максимального розміру, з проведенням індексації, починаючи з 19 червня 2010 року (а.с.54-56).

Рішення судів набрали законної сили.

У зв`язку із бойовими діями на території Донецької та Луганської області, та у зв`язку з тим, що м.Луганськ окупований позивач в вересні 2014 року переїхав до м. Харкова.

З вересня 2014 року позивач знаходиться на обліку Управління Пенсійного фонду України Московського району м. Харкова за матеріалами електронної пенсійної справи (особового рахунку), що не заперечується відповідачем.

Суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VІІІ від 02.06.2016 встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України Про судоустрій і статус суддів (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з приписами статті 141 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VІ від 07.07.2010 в редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015 № 192-VІІІ та Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 у справі № 4-рп/2016, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічні приписи встановлені в статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VІІІ від 02.06.2016, який набрав чинності 30.09.2016 та діє на теперішній час.

Отже, за приписами наведених норм правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Абзацом другим пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Рішенням Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI у редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015 № 192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат.

Управлінням пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова за заявою представника позивача від 12.01.2018 року зроблено перерахунок пенсії згідно із рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 та проведено перерахунок пенсії з 08.06.2016 року. Однак сума перерахунку є заниженою.

12.02.2018 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Луганська від 27.10.2011 року по справі №2-а-7816/11/0529 та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2014 року по справі №437/17384/13-а, однак листом від 20.02.2018 року повідомлено позивачу, що до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова вищевказані рішення судів не надходили, тому підстав для задоволення заяви немає. Також роз`яснено, що для проведення перерахунку необхідно подати до управління заяву та довідку про розмір щомісячного довічного грошового утримання.(а.с.14-15)

Позивач, через свого представника звернувся до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо перерахунку пенсії, надав довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Протоколом Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 07.05.2018 року відмовлено позивачу в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у зв`язку з ненаданням заяви за формою затвердженою Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України та оригіналів довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Позивачем зазначено, що ним через свого представника, подавалися до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова заяви та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 57-59, 94-101), однак перерахунок, за період з 01.08.2014 року до 08.07.2019 року, до теперішнього часу не здійснено.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1: у разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Згідно до Порядку, перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Відповідно до розділу V Порядку, щомісячне довічне утримання виплачується у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується щомісячне довічне грошове утримання, у грошовій формі, в установленому законодавством порядку.

Виплата щомісячного довічного утримання припиняється у випадках, передбачених статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Порядок виплати щомісячного довічного утримання у разі поновлення його виплати, за минулий час, за час перебування особи на повному державному утриманні, за час перебування в місцях обмеження або позбавлення волі, у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон, утримання надміру виплачених сум та відрахувань зі щомісячного довічного утримання здійснюється у порядку, передбаченому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено порядок виплати пенсії за минулий час, а саме, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, aлe не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Не зважаючи на відсутність у Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-яких обмежень щодо виплати соціальних виплат такій категорії громадян як внутрішньо переміщені особи, Кабінетом Міністрів України постановою від 25.04.2018 №335 були внесені зміни до постанови КМУ від 08.06.2016 №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", а саме, доповнено пункти 15 і 18 реченням такого змісту: «Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України». Проте, «окремого порядку» не існує, що є порушенням принципу правової визначеності, який є елементом верховенства права.

Крім того, ураховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, питання щодо виплати пенсійних виплат за минулий час (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

В преамбулі до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «Законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Жодних змін у Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з приводу особливостей виплати сум пенсійного забезпечення (соціальної допомоги) внутрішньо переміщеним особам, у тому числі за минулі періоди, Верховною Радою не приймалось.

Таким чином, бездіяльність відповідача не може виправдовуватися посиланням на підзаконний нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, який обмежує права громадян, встановлені законами України, а тому є протиправною, тобто такою, що йде всупереч вимогам закону.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (цитата у п. 25 цього рішення).

Тому, не виплативши позивачу недоплачені суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за відсутності передбачених законами України підстав. Відповідач порушив його право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. При цьому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (цитата у н. 33 цього рішення).

Таким чином, законом встановлено чіткі строки та порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (без обмежень щодо виплат за минулий час та без обмежень щодо виплат внутрішньо переміщеним особам, які відповідач (як орган державної влади), згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаний був виконати.

Суд зазначає, що у суду відсутні підстави не враховувати розрахункам представника позивача, які зроблені на підставі наданих довідок, оскільки доказів на зворотнє відповідачами по справі не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Управління пенсійного фонду в Московському районі м. Харкова робити і в подальшому своєчасно та в повному обсязі перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , 90 % від грошової винагороди працюючого судді до припинення права на такий перерахунок, на підставі довідок про розмір грошової винагороди судді на відповідній посаді та вислуги років виданих Апеляційним судом Луганської області для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці та вимоги щодо стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (з 01.08.2014 веде пенсійну справу) на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суму не донарахованого та несплаченого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 і на підставі довідок, виданих Апеляційним судом Луганської області та фактично сплачених сум та розрахунку представника позивача, з урахуванням індексації у розмірі 576439,65 грн. (п`ятсот сімдесят шість чотириста тридцять дев`ять гривень 65 копійок), шляхом списання з казначейських рахунків Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м Харкова та перерахування на пенсійний картрахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в Ощадбанк - підлягають задоволенню.

Стосовно вимог робити і в подальшому робити своєчасно та в повному обсязі перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , суд зазначає, що ці вимоги заявлені на майбутнє. Крім того, у суду не має доказів, що зазначене рішення суду суб`єктом владних повноважень виконуватись не буде, отже в цій частині вимоги заявленого позову, на погляд суду, задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, то суд зазначає, що вони є передчасними, оскільки саме Управлінням пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснюється нарахування та виплата пенсій позивачу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 14, 77, 139, 205, 263, 255, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (м. Харків, вул. Валентинівська 22-Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова здійснити в повному обсязі перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90 % від грошової винагороди працюючого судді до припинення права на такий перерахунок, на підставі довідок про розмір грошової винагороди судді на відповідній посаді та вислуги років, виданих Апеляційним судом Луганської області для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова з 01.08.2014 на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суму недонарахованого та несплаченого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 і на підставі довідок, виданих Апеляційним судом Луганської області та фактично сплачених сум та розрахунку, з урахуванням індексації, - у розмірі 576439,65 грн. (п`ятсот сімдесят шість чотириста тридцять дев`ять гривень 65 копійок), шляхом списання з казначейських рахунків Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м Харкова та перерахування на пенсійний картрахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в Ощадбанку.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору в розмірі 5640 (п`ять тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (м. Харків, вул. Валентинівська 22-Б, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 серпня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.