Справа № 1.380.2019.000640
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4810/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року (суддя Коморний О.І., час ухвалення 12:57, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 27.03.2019 року),

в адміністративній справі №1.380.2019.000640 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» до Головного управління ДФС у Львівській області,

про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

У лютому 2019 року позивач ТзОВ «Перша логістична компанія» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДФС у Львівській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2019 р. в частині нарахування штрафу в розмірі 102710,31 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних: №96 від 31.07.2018 р. на суму податку на додану вартість 209018,49 грн., №99 від 31.07.2018 р. на суму податку на додану вартість 291607,59 грн., №101 від 31.07.2018 р. на суму податку на додану вартість 285585 грн., №103 від 31.07.2018 р. на суму податку на додану вартість 240892 грн..

Відповідач ГУ ДФС у Львівській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2019 р. в частині нарахування штрафу в сумі 102710,31 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції від 22.03.2019 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неврахуванням судом усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення від 16.01.2019 р. прийнято на підставі встановленого перевіркою факту несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, чим порушено п.201.10 ст.201 розділу ІІ Податкового кодексу України. Таким чином, суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

За результатами апеляційного розгляду апелянт ГУ ДФС у Львівській області просить скасувати рішення суду від 22.03.2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач ТзОВ «Перша логістична компанія» подав суду апеляційної інстанції письмове заперечення на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 22.03.2019 року без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем ГУ ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТзОВ «Перша логістична компанія», за результатами якої складено Акт перевірки від 14.12.2018 р. №1188/13-01-55-12/37678031 (а.с. 25-26).

Перевіркою встановлено факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено п.201.10 ст.201 розділу ІІ ПК України.

Позивачем ТзОВ «Перша логістична компанія» в адміністративному порядку було подано до ГУ ДФС у Львівській області заперечення на висновки Акту перевірки від 14.12.2018 року (а.с. 27-29).

За результатами розгляду зазначеного заперечення ГУ ДФС у Львівській області листом від 11.01.2019 року №1266/10/55.12-19 повідомило позивача про те, що висновки акта камеральної перевірки від 14.12.2018 р. №1188/13-01-55-12/37678031 не суперечать законодавству (а.с. 30).

На підставі вказаного висновку Акту перевірки від 14.12.2018 року відповідачем винесено відносно позивача податкове повідомлення-рішення від 16.01.2019 року №, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1041863,60 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 104186,36 грн. (а.с. 10).

У заявленому до суду адміністративному позові оскаржує позивач вказане ППР № від 16.01.2019 р. на суму штрафу 102710,31 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних: №96 від 31.07.2018 р., №99 від 31.07.2018 р., №101 від 31.07.2018 р., №103 від 31.07.2018 р..

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України (тут і надалі в редакції на час розглядуваних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах (абз.2 пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечте формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції (п.201.10 ст.201 ПК України).

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (ч.14 п.201.10 ст.201 ПК України).

Відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог ст.192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штраф у в розмірі, зокрема, 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Таким чином, законодавець передбачив можливість застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених ст.120-1 ПК України, лише за наявності його вини.

Податковим правопорушенням є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.109.1 ст.109 ПК України).

Судом першої інстанції вірно також вірно враховано, що постановою КМУ №1246 від 29.12.2010 року затверджений Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок №1246).

Так, згідно п.3 Порядку №1246, операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера); електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності) (п.10 Порядку №1246).

Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис"; "Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку (п.11 Порядку №1246).

Пунктом 12 Порядку №1246 передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки питань, перелік яких наведений у даному пункті.

Згідно пунктів 13, 14 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Судом першої інстанції також враховано Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затв. наказом Міністерства фінансів України №557 від 06.06.2017 року (надалі Порядок №557).

Так, згідно пунктів 4, 5, 6 розділу ІІ Порядку №557, після накладання ЕЦП автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв`язку до адресата протягом операційного дня. Автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів. Електронні документи, відправлені автором після закінчення строку, встановленого законодавством для подання аналогічних документів в паперовому вигляді, вважаються поданими з порушенням строків їх подання.

Відповідно до п.11 Порядку №557, перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня. У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується.

Отже, вказаним Порядком №557 чітко визначено обов`язок автора надсилати електронний документ адресату протягом операційного дня.

З матеріалів справи видно, що предметом камеральної перевірки, оформлених Актом №1188/13-01-55-12/37678031 від 14.12.2018 р. була перевірка граничних термінів реєстрації позивачем в ЄРПН податкових накладних: №99 від 31.07.2018р. на суму податку на додану вартість - 291607,59 грн., №103 від 31.07.2018р. на суму податку на додану вартість - 240892,00 грн., №96 від 31.07.2018р. на суму податку на додану вартість - 209018,49 грн., №101 від 31.07.2018р. на суму податку на додану вартість - 285585,00 грн. (а.с. 12-16).

Матеріалами справи, а саме копіями квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄДРПН підтверджено, що податкові накладні №96, №99, №101, №103 від 31.07.2018 р. позивач реєстрував 15.08.2018 р. у проміжку часу з 18:00 до 20:00 год., однак такі не були прийняті з тих причин, що сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (а.с. 17-20).

При цьому, з витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН з системи електронного адміністрування ПДВ №15369685 на запит від 15.08.2018р. №15369685 видно, що сума податку, на яку позивач мав право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних станом на 15.08.2018 року о 19:32 складала 90 475,61 грн. (а.с. 31).

Також, з витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН з системи електронного адміністрування ПДВ №16369714 на запит від 16.08.2018р. №16369714 видно, що станом на 7:44 год. 16 серпня 2018 році сума податку, на яку позивач мав право зареєструвати податкові накладні в реєстрі податкових накладних становила 1038081,16 грн. (а.с. 32).

Судом першої інстанції також вірно враховано, що згідно витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №369716 на запит від 16.08.2018 року №369716 (а.с. 33) встановлено реєстрацію стосовно ТОВ «Перша логістична компанія» отриманих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ - 962 467,88 грн., з них ТОВ «Захід граніт Сервіс» склало податкові накладні №3 від 02.08.2018р., №6 від 02.08.2018р., №8 від 04.08.2018р., №9 від 06.08.2018р., №10 від 06.08.2018р., №12 від 07.08.2018р., №19 від 08.08.2018р., №20 від 09.08.2018р., №21 від 09.08.2018р, №26 від 13.08.2018р, №32 від 13.08.2018р. (в яких отримувачем (покупцем) зазначено ТОВ «Перша логістична компанія») на загальну суму 4759999,52 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 951999,90 грн. та зареєструвало їх 15 серпня 2018 року о 17.24 годині в ЄРПН, що підтверджується копіями вказаних податкових накладних та квитанціями про їх реєстрацію (а.с. 36-57) та виданих податкових накладних на загальну суму ПДВ - 127845,80 грн. згідно витягу №369716 (а.с. 33-34).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що на час реєстрації позивачем 15.08.2018 року податкових накладних №96, №99, №101, №103 від 31.07.2018 р., реєстраційний ліміт позивача мав бути достатнім для реєстрації вказаних накладних, і позивачем вчасно вчинялася реєстрація податкових накладних №96, №99, №101, №103 від 31.07.2018 р..

Також судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач повторно відправив податкові накладні на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України термін, а саме: податкову накладну №96 направив 15.08.2018р. в 19.59 год., податкову накладну №99 направив 15.08.2018р. в 19.56 год., податкову накладну №101 направив 15.08.2018р. в 19.57 год., податкову накладну №103 направив 15.08.2018р. в 19:57 год., що підтверджується технічними протоколами відправлення на реєстрацію податкових накладних (а.с. 65-68).

Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач виконав всі покладені на нього обов`язки як на платника податків щодо направлення податкових накладних на реєстрацію у строк встановлений законодавством (чинним на час складення та направлення вказаних податкових накладних в ЄРПН), а саме до 20:00 год. 15.18.2018 року.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що перші квитанції направлені позивачеві по спливу 12 годин з моменту отримання Державною фіскальною службою України податкових накладних №96, №99, №101, №103 від 31.07.2018 р., оскільки такі зареєстровані в реєстрі лише після 08:00 год. 16.08.2018 року. У вказаних квитанціях зазначається про те, що податкові накладні доставлено до ДФС України та документи прийнято (а.с. 21-24).

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що обов`язком платника податку є своєчасне, в операційний день, направлення податкових накладних до ЄРПН. Платник податку не несе відповідальності за роботу телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем та програм. Несвоєчасна доставка відправлення адресату з будь-яких причин виключає відповідальність платника податків, який свій обов`язок виконав своєчасно.

Таким чином, відповідачем неправомірно застосовано до позивача штраф, передбачений п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2019 р. в оскарженій позивачем частині є протиправним, а тому наявні підстави для його скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду від 22.03.2019 року винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно п.6 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет спору, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року в адміністративній справі №1.380.2019.000640 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом строку визначеного статтею 329 КАС України.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Повний текст постанови складено 30.07.2019 року