Справа № 825/176/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня 2019 року

Київ

справа №825/176/16

адміністративне провадження №К/9901/9985/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Данівське» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року та додаткову постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року (ухвалені судом у складі: головуючого судді Кучми А.Ю., суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.) у справі № 825/176/16 за позовом ОСОБА_1 до Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Данівське», про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

В січні 2016 року позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, в якому просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області Улановської Анни Михайлівни про державну реєстрацію іншого речового права, індексний номер 22961679 від 17.07.2015, яким було зареєстроване строкове платне користування земельною ділянкою, площею 2,2 га ріллі на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , строком дії 10 років з правом пролонгації (орендар - «ТОВ Данівське», ), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про інше речове право (право оренди) №10460556;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області Улановської Анни Михайлівни про державну реєстрацію іншого речового права, індексний номер 22961948 від 17.07.2015, яким було зареєстроване строкове платне користування земельною ділянкою, площею 0,25 га сіножаті на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, кадастровий номер НОМЕР_2 , строком дії 10 років з правом пролонгації (орендар - «ТОВ Данівське», ), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про інше речове право (право оренди) №10460737;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області Улановської Анни Михайлівни про державну реєстрацію іншого речового права, індексний номер 22961826 від 17.07.2015, яким було зареєстроване строкове платне користування земельною ділянкою, площею 3,46 га пасовища на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, кадастровий номер НОМЕР_3 , строком дії 10 років з правом пролонгації (орендар - «ТОВ Данівське», ), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про інше речове право (право оренди) №10460655.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.02.2016 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.02.2016 - скасовано, ухвалено нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Данівське» про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно - задоволено.

Скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області Улановської Анни Михайлівни про державну реєстрацію іншого речового права, індексний номер 22961679 від 17.07.2015, яким зареєстроване строкове платне користування земельною ділянкою, площею 2,2 га ріллі на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , строком дії 10 років з правом пролонгації (орендар - ''ТОВ Данівське'', ), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про інше речове право (право оренди) №10460556

Скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області Улановської Анни Михайлівни про державну реєстрацію іншого речового права, індексний номер 22961948 від 17.07.2015, яким зареєстроване строкове платне користування земельною ділянкою, площею 0,25 га сіножаті на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, кадастровий номер НОМЕР_2 , строком дії 10 років з правом пролонгації (орендар - ''ТОВ Данівське'', ), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про інше речове право (право оренди) №10460737.

Скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області Улановської Анни Михайлівни про державну реєстрацію іншого речового права, індексний номер 22961826 від 17.07.2015, яким було зареєстроване строкове платне користування земельною ділянкою, площею 3,46 га пасовища на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, кадастровий номер НОМЕР_3 , строком дії 10 років з правом пролонгації (орендар - ''ТОВ Данівське'', ), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про інше речове право (право оренди) №10460655.

Додатковою постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року стягнуто з Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області на користь ОСОБА_1 сплачені нею судові витрати в розмірі 3472,63 грн.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції, виходив із того, що в порушення вимог чинного законодавства відповідач при проведенні державної реєстрації речового права за договорами оренди землі, укладеними 20.02.2008 між ОСОБА_1 та ТОВ «Канівське», здійснив повторну реєстрацію договорів оренди однієї і тієї самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду.

Реєстрація нових договорів оренди землі можлива лише після реєстрації угоди про розірвання договору оренди землі, однак докази розірвання договору оренди землі від 03.04.2006 в матеріалах справи відсутні. В судовому засіданні - 24.03.2016 відповідач також не зміг довести факт розірвання договору оренди землі від 03.04.2006, а так само той факт, що були внесені саме зміни до договору, а не укладено нові договори оренди землі.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість висновку суду першої інстанції з приводу того, що в даному випадку були внесені зміни до договору від 03.04.2006, а не укладено нові договори.

Суть даного позову зводиться до того, що, на думку позивача, оскаржуваними рішеннями зареєстроване інше речове право - право оренди земельних ділянок, які належать ОСОБА_1 за третьою особою, без наявності на те підстав.

Ухвалюючи додаткове судове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що при ухваленні постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2016 не вирішено питання про розподіл судових витрат, позивачем понесені судові витрати у розмірі 1653,63 грн за подачу позовної заяви, що підтверджується квитанцією № 100 від 18.01.2016, та 1819,00 грн за подачу апеляційної скарги, що підтверджується квитанцією № 257 від 12.02.2016.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись із постановою та додатковою постановою суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Данівське», звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невірну оцінку наявних у матеріалах справи доказів, просив скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року та додаткову постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року та залишити в силі постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.02.2016.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 травня 2016 року відкрив касаційне провадження.

26 січня 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Бучик А.Ю., Рибачук А.І., справу передано головуючому судді.

Ухвалою Верховного Суду 26 липня 2019 року прийняти до провадження справу за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Данівське» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року та додаткову постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року по справі № 825/176/16 .

Справу призначено до розгляду у попереднє судове засідання на 29 липня 2019 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.04.2006 між позивачем та КСП ім. Леніна, правонаступником якого є ТОВ "Данівське" укладено Договір оренди землі строком на 10 років, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надала в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 5,91 га, яка знаходиться на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю виданого на ім`я ОСОБА_1 . Згідно плану (схеми) меж земельної ділянки, вона складається з трьох частин (сіножаті - 0,25 га, пасовище - 3,46 га та рілля - 2,20 га), які мають кадастровий номер НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно.

До закінчення строку дії договору оренди землі від 03.04.2006 між позивачем і ТОВ "Данівське" 20.02.2008 на інших умовах укладено нові договори щодо надання в оренду земельної ділянки, яка складається з трьох частин (сіножаті - 0,25 га, пасовища - 3,46 га та рілля - 2,20 га) та мають кадастрові номери НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно.

14.07.2015 ТОВ "Данівське" звернулось до Реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області Улановською Анною Михайлівною були винесені рішення від 17.07.2015 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 22961679, 22961948 та 22961826), якими було зареєстроване строкове платне користування земельними ділянками (площею 2,2 га ріллі, площею 0,25 га сіножаті, площею 3,46 га пасовища) на території Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (кадастрові номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), строком дії 10 років з правом пролонгації (орендар - ''ТОВ Данівське'', ), на підставі яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відповідні записи про інше речове право (право оренди).

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилалась на те, що отримавши від ТОВ "Данівське" копії договорів оренди землі від 20.02.2008 та оригінали витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вона дізналась про прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та не погоджуючись з вказаними рішеннями, оскільки земельні ділянки, на які зареєстроване інше речове право третьої особи, належать ОСОБА_1 .

ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Касаційна скарга мотивована, зокрема тим, що судом апеляційної інстанції не враховано, що ТОВ «Данівське» з 2006 року є орендарем земельних ділянок, які належать позивачу, до закінчення терміну дії зазначеного вище договору оренди землі між ТОВ «Данівське» і ОСОБА_1 , 20.02.2018 укладено інший договір оренди цієї ж земельної ділянки, рішення про реєстрацію якого оскаржує позивач. Наданий реєстратору договір оренди земельної ділянки не визнаний недійсним та не скасований, а тому реєстрація права оренди за ТОВ «Данівське» є правомірною.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 2 КАС (у редакції, чинній на час звернення із позовом та прийняття рішення судом першої інстанції, далі - КАС) завданням адміністративного судочинства визначала захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пункт 1 частини першої статті 3 КАС справою адміністративної юрисдикції визнавав публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За правилами частини першої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий в цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Такі висновки містяться, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року (справа № 1903/944/12).

Також Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 січня 2019 року (справа № 813/317/17), зазначила, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються окрім вимог про скасування оспорюваного рішення також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення.

Як убачається з установлених судами фактичних обставин у цій справі, позивач, оскаржуючи рішення державного реєстратора, фактично обґрунтував позовні вимоги відсутністю у третьої особи права оренди земельних ділянок і наявністю права власності на земельні ділянки у позивача.

Колегія судді Верховного Суду дійшла висновку, що спір про скасування рішення державного реєстратора, запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки за третьою особою має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо цієї ж земельної ділянки. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Саме таку правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 та від 27.02.2019 по справі № 806/1400/17.

Отже, оскарження рішень про державну реєстрацію права користування спірними земельними ділянками за третьою особою є захистом прав позивача на земельні ділянки від їх порушення іншою особою.

Скасування рішень державних реєстраторів з проведення реєстраційних дій за договорами оренди землі, обов`язково буде впливати на майнові права тієї особи, щодо якої ці реєстраційні дії буде скасовано.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим.

Враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, а також суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності, зокрема те, що оскаржувані реєстраційні дії були вчинені не за заявою позивача, колегія суддів вважає, що суди помилково розглянули дану справу в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 354 КАС порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

З приводу оскарження додаткової постанови, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 168 КАС України (в редакції чинні станом на дату розгляду справи судом апеляційної інстанції) суд, що ухвалив судове рішення може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ухвалюючи додаткову постанову, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки при прийнятті 24.03.2016 Київським апеляційним адміністративним судом постанови не було вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що постановою від 24.03.2016 апеляційна скарга та позовні вимоги задоволені в повному обсязі, Київським апеляційним адміністративним судом ухвалено додаткову постанову про стягнення з Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області на користь ОСОБА_1 сплачені нею судові витрати в розмірі 3472,63 грн.

Таким чином, оскільки постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року скасовується, то, як наслідок скасуванню підлягає додаткова постанова цього ж суду від 29 березня 2016 року, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Данівське» підлягає задоволенню в частині вимоги про скасування судових рішень.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 239 КАС України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Данівське» - задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року та додаткову постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року - скасувати і закрити провадження у справі.

Роз`яснити позивачеві, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : А.Ю.Бучик

А.І. Рибачук