Справа № 160/4287/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2019 року Справа № 160/4287/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
10.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, в якій просить суд:
- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради стосовно відмови у призначенні ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяв від 14.08.2018 року та від 04.03.2019 року;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяв від 14.08.2018 року та від 04.03.2019 року як громадянину, який здійснює догляд за особою, яка досягла 80 років, відповідно до п.3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної організації, для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги, особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної організації, для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг»;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона вважає протиправними дії відповідача щодо відмови їй у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяв від 14.08.2018 року та від 04.03.2019 року. Адже, за поясненнями позивача, грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи, у разі, якщо така особа іншого статусу, в тому числі набула статусу особи, що доглядає за особою, яка досягла 80-річного віку, і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.
Ухвалою суду від 15.05.2019 року було задоволене клопотання позивача та звільнено її від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову).
У встановлений судом строк, відповідач заперечуючи проти позову, надав відзив на позов, який долучений до матеріалів справи.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що позивачу було відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, відповідно до п. 3 Порядку, у зв`язку з тим, що особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено, відповідно до п. 7 Порядку, грошова допомога не призначається. Тому, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Суд, враховуючи положення ч.3 та ч.4 ст.257, ст.261, ст.263 КАС України, суд розглянув цю адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми українського законодавства, прийшов до наступних висновків.
В період з 03.11.2014 року по 02.03.2015 року позивач отримувала щомісячну адресну допомогу ВПО для покриття витрат на проживання на підставі Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, з подальшим припиненням у зв`язку з не працевлаштуванням (п. 3 вказаного Порядку).
В період з 24.02.2016 року Управлінням соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради (далі - УСЗН Шевченківської районної у місті Дніпрі ради) було безстроково призначено компенсацію за надання соціальних послуг особі похилого віку, в період з 14.05.2018 року по 09.12.2033 року УСЗН Шевченківської районної у місті Дніпрі ради позивачу була призначена компенсація як непрацюючій працездатній особі, яка доглядає особу, що досягла 80-річного віку (за поясненнями позивача, це її бабуся ОСОБА_2 ).
У зв`язку з викладеним, а також, враховуючи обставини, що мають значення при призначенні грошової допомоги, позивач 14.08.2018 року подала заяву до УСЗН Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про призначення їй щомісячної адресної допомоги ВПО для покриття витрат на проживання, у т. ч. на оплату житлово-комунальних послуг.
Однак, рішенням УСЗН Шевченківської районної у місті Дніпрі ради позивачу було відмовлено в призначенні щомісячної адресної допомоги ВПО для покриття витрат на проживання, у т. ч. на оплату житлово-комунальних послуг, листом від 17.09.2018 року № 0806/3/1207.
В обґрунтування своєї відмови відповідач посилається на п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 та зазначає, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Догляд за особою похилого віку підтверджує зайнятість особи, але не змінює статус її з працездатної на непрацездатну особу, тому на наступний строк допомога не призначається.
04.03.2019 року позивач подала заяву до УСЗН Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про призначення їй щомісячної адресної допомоги ВПО для покриття витрат на проживання, у т. ч. на оплату житлово-комунальних послуг.
Однак, рішенням УСЗН Шевченківської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_1 , також було відмовлено в призначенні вказаної допомоги листом від 12.04.2019 року.
В обґрунтування своєї відмови відповідач посилається на п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 та зазначає, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Догляд за особою похилого віку підтверджує зайнятість особи, але не змінює статус її з працездатної на непрацездатну особу, тому на наступний строк допомога не призначається.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй щомісячної адресної допомоги ВПО для покриття витрат на проживання, у т. ч. на оплату житлово-комунальних послуг, оскаржує їх в судовому порядку.
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу протиправності дій відповідача щодо призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяв від 14.08.2018 року та від 04.03.2019 року.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Призначення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам визначається «Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505 (надалі - Порядок № 505).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Згідно до п. 7. Порядку, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.
Згідно п. 3 Порядку №505. якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу.
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015 року «Про внесення змін до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі - Постанова № 212), що набрала чинності з 23.04.2015 року, для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.
З системного аналізу п. 12 Порядку 505 вбачається, що вказаним пунктом регулюються умови припинення призначеної грошової допомоги та умови поновлення виплат допомоги, яка була раніше призначена.
Аналізуючи викладене, зі змісту п. 3, а також зі змісту вищенаведених п. 2, 3, 5, 6 Порядку №505 вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи, у разі, якщо така особа іншого статусу, в тому числі набула статусу особи, що доглядає за особою, яка досягла 80-річного віку, і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.
Таким чином, оскільки, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015 року, Порядку № 505 від 01.10.2014 року, не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, то за таких обставин при прийняття рішення відповідачем щодо відмови у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не були досліджені підстави звернення з заявою від 14.08.2018 р. та усі обставини, що призвели до порушення прав позивача, як внутрішньо переміщеної особи.
Зокрема, Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 року у справі №127/5904/17, висловлений правовий висновок про те, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців з можливістю призначення вказаної допомоги на наступний шестимісячний строк. Якщо ж виплата грошової допомоги була спочатку зменшена вдвічі, а потім припинена з підстав, зокрема непрацевлаштування внутрішньо переміщеної особи протягом двох місяців з дня призначення виплати такої допомоги, то грошова допомога на наступний строк не призначається, тобто не призначається на наступний шестимісячний строк.
Водночас суд зазначає про те, що позивач звернулась до відповідача із заявами про призначення їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, у зв`язку зі зміною обставин, що є підставою для призначення такої допомоги, а не поновлення припиненої щомісячної адресної допомоги.
Розглядаючи клопотання позивача в частині зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, винесеного у даній справі, суд вказує наступне.
Відповідно до частини першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту, суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Наведені процесуальні приписи не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
На підставі викладеного, оскільки, зобов`язання подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду, та позивачем не надано доказів того, що рішення суду не буде виконане, в цій частині позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст. 9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).
З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне частково задовольнити адміністративний позов, а саме: визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяв від 14.08.2018 року та від 04.03.2019 року; зобов`язати Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі заяв від 14.08.2018 року та від 04.03.2019 року як громадянину, який здійснює догляд за особою, яка досягла 80 років, відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної організації, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», а у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що з урахуванням вимог ст. 139 КАС України, а також того, що ухвалою суду від 15.05.2019 року було задоволене клопотання позивача та звільнено її від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 241-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяв від 14.08.2018 року та від 04.03.2019 року.
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Дніпрі ради здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі заяв від 14.08.2018 року та від 04.03.2019 року як громадянину, який здійснює догляд за особою, яка досягла 80 років, відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної організації, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18.06.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька