Справа № 640/2408/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про застосування заходу процесуального примусу

01 серпня 2019 року м. Київ № 640/2408/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., ознайомившись із клопотанням про надання документів на ухвалу суду про витребування доказів у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна служба охорони "Яструб"

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.11.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватна служба охорони "Яструб" (далі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.11.2018 року № та від 14.11.2018 року №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Через канцелярію суду 04.04.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує з тих підстав, що станом на початок 2016 року у позивача рахувалася податкова заборгованість зі сплати податку на прибуток, з огляду на що, за результатами проведеної камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на прибуток, винесено оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення.

Через канцелярію суду 10.05.2019 року позивачем подано клопотання про приєднання доказів до справи та клопотання про витребування доказів у відповідача, в якому просить суд: витребувати в Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві наступні документи:

- інформацію з облікової картки платника податків - позивача з податку на прибуток за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року;

- розгорнутий Розрахунок черговості погашення суми податкового боргу позивача з податку на прибуток, в якому вказати: календарні дати та розміри сплати коштів позивачем за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розміри, дати та причини виникнення податкового боргу в позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розмір і черговість зарахування сплачених коштів позивача в рахунок погашення податкового боргу та самостійно узгодженої позивачем суми податкового зобов`язання в податковій декларації з податку на прибуток позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року;

- розгорнутий Розрахунок штрафних санкцій позивача з податку на прибуток, що зазначений в повідомленні-рішенні відповідача № від 14.11.2018 року, в якому вказати: календарні дати сплати та розмір сплачених коштів позивачем за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розміри, дати та причини виникнення податкового боргу в позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; кількість днів порушення позивачем строків виконання податкових зобов`язань окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями-рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розмір (відсоток) та суми штрафних санкцій позивача окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями-рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року;

- розгорнутий Розрахунок штрафних санкцій позивача з податку на прибуток, що зазначений в повідомленні-рішенні відповідача № від 14.11.2018 року, в якому вказати: календарні дати сплати та розмір сплачених коштів позивачем за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розміри, дати та причини виникнення податкового боргу в позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; кількість днів порушення позивачем строків виконання податкових зобов`язань окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями - рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розмір (відсоток) та суми штрафних санкцій позивача окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями-рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року.

Клопотання про витребування доказів обґрунтовано тим, що правова позиція відповідача щодо спростування адміністративного позову ґрунтується саме на цих доказах.

Також, позивачем повідомлено про спробу отримання вказаних письмових документів самостійно, шляхом звернення до відповідача із запитами від 13.02.2019 року №№23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 36, 37, 38, 39, водночас, на момент звернення до суду із даним клопотанням, відповідей від відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши необхідність доказів, які просить позивач витребувати у відповідача, враховуючи самостійні спроби позивача отримати такі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання позивача про витребування доказів у відповідача та про його задоволення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 року Клопотання ТОВ "Приватна служба охорони "Яструб" про витребування доказів задоволено повністю. Витребувано у Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19): інформацію з облікової картки платника податків - позивача з податку на прибуток за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розгорнутий Розрахунок черговості погашення суми податкового боргу позивача з податку на прибуток, в якому вказати: календарні дати та розміри сплати коштів позивачем за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розміри, дати та причини виникнення податкового боргу в позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розмір і черговість зарахування сплачених коштів позивача в рахунок погашення податкового боргу та самостійно узгодженої позивачем суми податкового зобов`язання в податковій декларації з податку на прибуток позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розгорнутий Розрахунок штрафних санкцій позивача з податку на прибуток, що зазначений в повідомленні-рішенні відповідача № від 14.11.2018 року, в якому вказати: календарні дати сплати та розмір сплачених коштів позивачем за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розміри, дати та причини виникнення податкового боргу в позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; кількість днів порушення позивачем строків виконання податкових зобов`язань окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями-рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розмір (відсоток) та суми штрафних санкцій позивача окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями-рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розгорнутий Розрахунок штрафних санкцій позивача з податку на прибуток, що зазначений в повідомленні-рішенні відповідача № від 14.11.2018 року, в якому вказати: календарні дати сплати та розмір сплачених коштів позивачем за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розміри, дати та причини виникнення податкового боргу в позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; кількість днів порушення позивачем строків виконання податкових зобов`язань окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями - рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розмір (відсоток) та суми штрафних санкцій позивача окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями-рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року. Вказані докази зобов`язано надати у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали суду. Попереджено Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві про наслідки невиконання ухвали суду про витребування доказів, передбачених частинами восьмою, дев`ятою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України. Роз`яснено Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві положення пункту 3 частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Через канцелярію суду 24.06.2019 року відповідачем подано клопотання про надання документів на виконання ухвали суду від 05.06.2019 року.

Водночас, відповідно до долучених ГУ ДФС у м. Києві документів, встановлено, що з переліку витребуваних судом документів ухвалою від 05.06.2019 року, відповідачем надано тільки інформацію з облікової картки платника податків - позивача з податку на прибуток за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року (підпункт 1 пункту 2 ухвали суду від 05.06.2019 року).

Жодних пояснень щодо причин не подання інших витребуваних судом доказів відповідачем не подано, отже, слід дійти висновку, що ухвалу суду від 05.06.2019 року про витребування доказів відповідачем не виконано.

Враховуючи встановлені судом обставини та зважаючи на те, що відповідача - суб`єкта владних повноважень, попереджено про наслідки невиконання ухвали суду про витребування доказів, суд ставить на вирішення питання про застосування до відповідача, суб`єкта владних повноважень - ГУ ДФС у м. Києві, заходів процесуального примусу.

Відповідно до частин шостої, сьомої та восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно з статтею 144 Кодексу адміністративного судочинства України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Пунктом 5 частиною першою статті 145 КАС України встановлено, що заходами процесуального примусу є, крім інших, штраф.

Частиною третьою статті 145 КАС України передбачено, що застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 1-3 частини першої статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству ;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;

4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіо технічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Частиною п`ятою статті 149 КАС України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Враховуючи неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень в порядку та у строки, встановлених судом, тим самим перешкоджаючи своєчасному проведенню, всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи, суд дійшов висновку щодо застосування до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві заходу процесуального примусу шляхом стягнення в дохід Державного бюджету України суми штрафу у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.12.2019 року, якій дорівнює 1921,00 грн., розмір штрафу складає 3 842,00 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 80, 145, 149, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, - УХВАЛИВ:

1. Застосувати до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 145 та частини першої статті 149 КАС України.

2. Стягнути в дохід Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) штраф у сумі 3 842,00 грн. на рахунок Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Ухвала є виконавчим документом.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 149 КАС України:

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Боржник: Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Попередити, що відповідно до частини шостої статті 149 КАС України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвала набуває законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 01.08.2019 року.

Суддя Л.О. Маруліна