Справа № 240/5749/18
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Житомир справа № 240/5749/18

категорія 8.3.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "М.І.А.С." до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і податкової вимоги,

встановив:

Приватне підприємство "М.І.А.С." звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і податкової вимоги. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області була проведена камеральна перевірка ПП "М.І. А. С." з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку, заявленої за червень 2018 року, за результатами якої складено акт №2002/06-30-12-02-26 від 31.08.2018. На підставі вказаного акту 14.09.2018 прийняті податкові повідомлення-рішення №000261202, яким підприємству відмовлено у відшкодуванні податку на додану вартість в сумі 588748грн. та №000241202, яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 65752 грн. Також позивач вказує, що відповідачем було проведено камеральну перевірку ПП "М.І.А . С." з питання своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету про що складено акт №8217/06-30-51-12 від 04.10.2018. На підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № від 19.10.2018, яким до ПП "М.І.А.С." було застосовано штраф у сумі 584366,80 грн. Крім того, позивач вказує, що ГУ ДФС у Житомирській області було проведено камеральну перевірку ПП "М.І.А . С." з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку, заявленої за серпень 2018 року, за результатом якої складно акт №2439/06-30-12-02-26. На підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.11.2018, яким підприємству відмовлено у відшкодуванні податку на додану вартість в сумі 91953 грн. Також, відповідачем було сформовано податкову вимогу №190721-51 від 03.10.2018, за якою ПП "М.І.А . С." визначено суму податкового боргу по податку на додану вартість станом на 02.10.2018 у розмірі 202408,65 грн. Позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та просить їх скасувати, оскільки, при винесенні вказаних податкових повідомлень-рішень відповідачем не було враховано усі обставини та уточнюючі розрахунки, а тому були відсутні підстави для їх винесення. Крім того, позивач просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №190721-51 від 03.10.2018 зважаючи на відсутність підстав для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, які слугували підставою для її винесення.

Ухвалою від 07.02.2019 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 05.03.2019 справу було призначено до розгляду у порядку загального провадження.

10.04.2019 позивачем було подано до суду заяву про зміну підстав позову, яка прийнята судом.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та заяві про зміну підстав позову і просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву за змістом якого він просив відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Усною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання, після наданих сторонами пояснень та дослідження письмових доказів, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

У ході судового розгляду справи судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області була проведена камеральна перевірка ПП "М.І. А. С." з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку, заявленої за червень 2018 року.

За результатами камеральної перевірки складено акт №2002/06-30-12-02-26 від 31.08.2018 у якому контролюючим органом зроблено висновок, щодо того, що ПП "М.І. А.С. " допущено порушення:

- п.200-1.3 ст.200-1, п. 200.1, п. 200.4 "б", п.200.7 п.200.9 ст.200 ПК України та вимог п.п.4 п.5 та п.п.5 п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість №21. ПП "М.І.А.С." відмовлено в бюджетному відшкодуванні по декларації з ПДВ за червень 2018 року в розмірі 588748 грн.;

- п.200.1 п.200.4 "в" ст. 200 ПК України та вимог п.п.4 п.5 V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість №21, платником завищено залишок від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 65752 грн.

Підставою для такого висновку слугувало те, що при відображенні суб`єктом господарювання у декларації та червень 2018 року від`ємного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у сумі 393115 гри. (рядок 19 декларації), сума від`ємного значення попередніх та поточного звітного (податкового) періоду, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200 Податкового Кодексу на момент подання податкової декларації у сумі 393115 грн (рядок 19.1 декларації) суми від`ємного значення, що зараховується до складу податковою кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 98741 гри. (рядок 21 декларації), бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у сумі 588748 гри. (рядок 20.2.1 декларації), то сплачуються до Державного бюджету у сумі 0 три. (рядок. 20.2.2) встановлено відхилення.

На підставі вказаного акту Головним управлінням ДФС в Житомирській області 14.09.2018 прийняті податкові повідомлення-рішення №000261202, яким підприємству відмовлено у відшкодуванні податку на додану вартість в сумі 588748 грн. та №000241202, яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 65752 грн.

Головним управлінням ДФС в Житомирській області було проведено камеральну перевірку ПП "М.І.А . С . " з питання своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету. За результатом перевірки складено акт №8217/06-30-51-12 від 04.10.2018, у якому зроблено висновок, що податкові зобов`язання з податку на додану вартість визначені ПП "М.І.А.С." відповідно уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 10.08.2018 та № від 13.08.2018 і вважаються узгодженими відповідно до п.49.18 ст.49 та п. 54.1 ст.54 ПК України не сплачені у встановлений законодавством строк, чим порушено вимоги п.57.1 ст.57 ПК України, внаслідок чого утворився податковий борг.

На підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № від 19.10.2018, яким до ПП "М.І.А.С." було застосовано штраф у сумі 584366,80 грн.

Також, ГУ ДФС у Житомирській області було проведено камеральну перевірку ПП "М. І.А.С ." з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку, заявленої за серпень 2018 року.

За результатом проведеної перевірки складно акт №2439/06-30-12-02-26 від 16.10.2018 у якому контролюючим органом зроблено висновок, щодо того, що ПП "М.І.А .С. " допущено порушення п. 200.4 "б", п.200.7 п.200.9, п.200.12 "ґ" ст.200 ПК України та вимог п.п.4 п.5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість №21. ПП "М.І.А.С." відмовлено в бюджетному відшкодуванні по декларації з ПДВ за серпень 2018 року в розмірі 91953 грн.

Підставою для такого висновку слугувало те, що при відображенні суб`єктом господарювання у декларації за серпень 2018 року від`ємного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у сумі 173394 грн. (рядок 19 декларації), сума від`ємного значення попередніх та поточного звітного (податкового) періоду, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст.200 Податкового Кодексу на момент подання податкової декларації у сумі 173394 грн. (рядок 19.1 декларації) суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 81441 грн. (рядок 21 декларації), бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у сумі 91953 грн. (рядок 20.2.1 декларації), що сплачуються до Державного бюджету у сумі 0 грн. (рядок. 20.2.2) встановлено відхилення.

На підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.11.2018, яким підприємству відмовлено у відшкодуванні податку на додану вартість в сумі 91953 грн.

Також, відповідачем було сформовано податкову вимогу №190721-51 від 03.10.2018, за якою ПП "М.І.А . С." визначено суму податкового боргу по податку на додану вартість станом на 02.10.2018 у розмірі 202408,65 грн.

Разом з тим, у ході судового розгляду було встановлено, що вказаним подіям передувало проведення Головним управлінням ДФС в Житомирській області камеральної перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку заявленої за квітень 2018 року.

За результатом проведеної перевірки було складено акт №1268/06-30-12-02-26 від 08.06.2018, за висновками якого виявлено відсутність права ПП "М.І.А.С." на отримання бюджетного відшкодування за квітень 2018 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку в розмірі 290000 гривень та на підставі вказаного акту 21 червня 2018 року ГУ ДФС у Житомирській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ПП "М.І.А . С." відмовлено в бюджетному відшкодуванні по декларації з ПДВ за квітень 2018 року в розмірі 290000 грн.

У цьому ж податковому рішенні зазначено, що за умови відсутності порушень норм статей 197-199 Податкового кодексу України сума, у якій відмовлено при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість, може бути врахована у збільшення значення рядків "збільшено/зменшено залишок від`ємного значення (від`ємного значення попередніх звітних податкових періодів) за результатами перевірки контролюючого органу податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період, на який припадає день узгодження цього податкового повідомлення-рішення.

19 липня 2018 року ПП "М. І.А.С ." було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2018 року, реєстраційний N, в рядку 16.3 "збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу" якої відображено суму, визначену вищезгаданим податковим повідомленням рішенням, а саме - 290000грн.

В розділі III декларації сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, визначена у розмірі 393115 грн. - рядок 20 Декларації.

Сума, яка підлягає бюджетному відшкодуванню становить 294374грн (рядок 20.2); сума, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 98741грн.

У зв`язку із заявленням коштів до бюджетного відшкодування, разом з декларацією за червень 2018 року ПП "М.І .А.С ." були подані також:

- довідка про суму від`ємного значення звітного періоду - Додаток 2;

- розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ) - Додаток 3;

- заява про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4) - Додаток 4.

В подальшому, ПП "М.І.А.С." 10 серпня 2018 року і було сформовано та подано до контролюючого органу уточнений розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок", реєстраційний №.

Уточнюючим розрахунком № (далі - уточнюючий №1) були внесені зміни до Рядка 16 декларації - в графі 5 відображено суму від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду зменшеного на 290тис.грн., а саме - 92 176, замість заявленої в декларації суми в розмірі 382176.

Виключення 290 тис. грн. призвело до внесення необхідних коригувань до інших рядків декларації, зокрема, 16.3,17,19.

Також, було знято з бюджетного відшкодування від`ємне значення ПДВ в розмірі 294 374грн., про що внесені відповідні зміни в рядок 20, рядок 20.2 та рядок 20.3. Тобто, фактично підприємство відмовилось від відшкодування суми ПДВ за червень 2018 року, та сума 294374 грн. була заявлена як така, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При цьому, в графі 6 (різниця) рядка 18 уточнюючого розрахунку відобразилась сума, на яку проводилась зменшення у попередніх рядках - 290 000.

З огляду на те, що фактично у рядку 18 жодних уточнень не проводилось проте, там помилково було відображено коригування зменшення на 290000 грн. 13.08.2018 ПП "М.І. А.С. " було подано уточнюючий розрахунок № (далі - уточнюючий №2), в якому зазначену помилку було виправлено шляхом відображення у рядку 18 прочерку.

15.08.2018 ПП "М.І .А.С. " подано уточнюючий розрахунок № (далі - уточнюючий №3), з метою виправлення показника графи 6 рядку 18 Декларації та відображено суму в розмірі 290 тис. зі знаком мінус.

В подальшому, ПП "М.І.А . С." було прийнято рішення про повернення показників звітності підприємства за червень 2018 року до тих, що були відображені безпосередньо в декларації, та в зв`язку з цим, 18.08.2018 поданий уточнюючий розрахунок № (далі - уточнюючий №4). При цьому, в графі 4 рядків 16,16.3 та 17 Розділу ІІ Декларації, а також в графі 4 рядків 20.2, 20.1.2, 20.3 та 21 помилково не відображені відповідні показники графи 5 уточнюючого розрахунку №3.

Водночас, при поданні уточнюючого розрахунку №4 незважаючи на заявлення бюджетного відшкодування, помилково підприємством не було заповнено додатки ДЗ та Д4.

Цього ж дня 18 серпня 2018 року ПП "М.І.А.С.", було подано уточнюючий розрахунок за реєстраційним № (далі - уточнюючий розрахунок №5) у якому в графі 5 рядках 20.2 та 20.2.1 сума, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку зазначена в розмірі 294374грн. В Додатках 3 та 4 зазначені всі необхідні реквізити та дані щодо отримання бюджетного відшкодування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Що стосується податкового повідомлення-рішення №000261202, яким підприємству відмовлено у відшкодуванні податку на додану вартість в сумі 588748грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 2 п.76.1 ст.76 Податкового Кодексу України камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання (п.76.3 ст.76 ПКУ).

Аналіз наведеної норми свідчить, що при проведенні камеральної перевірки податкової декларації або уточнюючого розрахунку підлягає вся податкова звітність, тобто усі подані документи, у тому числі усі подані уточнюючі розрахунки.

Суд наголошує, що фактично, в один день 18.08.2018 ПП "М.І.А.С." було подано два уточнюючих розрахунки № (уточнюючий №4) та № (уточнюючий №5).

У акті перевірки акт №2002/06-30-12-02-26 від 31.08.2018 вказано, що вона проводилась у період з 18.08.2018 по 31.08.2018.

Водночас, у цьому ж акті вказано, що камеральна перевірка проведена щодо достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку, заявленої за червень 2018 року (уточнюючий розрахунок з ПДВ від 18.08.2018 №).

Жодних відомостей про те, що при проведенні камеральної перевірки у період з 18.08.2018 по 31.08.2018 відповідачем було враховано інші подані ПП "М.І.А.С." уточнюючі розрахунки у тому числі, зокрема і уточнюючий розрахунок № (уточнюючий №5), який подавався позивачем після уточнюючого розрахунку з ПДВ від 18.08.2018 № акт перевірки не містить. Всі дані акту перевірки та його висновки ґрунтуються виключно на уточнюючий розрахунок з ПДВ від 18.08.2018 № ( уточнюючий №4), без врахування уточнень та виправлень вказаних в уточнюючому розрахунку від 18.08.2018 № (уточнюючий №5).

Слід наголосити, що у ході судового розгляду було встановлено, що ПП "М.І. А.С ." фактично не було заявляло до бюджетного відшкодування суму в розмірі 588748грн, оскільки у поданій декларації за червень 2018 року сума бюджетного відшкодування заявлена в розмірі 294374 грн., а сума 588748 грн. наявна тільки в графі 6 уточнюючого розрахунку № (уточнюючий №4).

Форма податкової звітності, в т.ч. уточнюючого розрахунку, затверджена Наказом Мінфіну №21 від 28.01.2016 ( надалі Наказ №21).

Відповідно до пункту 4 розділу VI Порядку заповнення уточнюючого розрахунку Наказу №21 у графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

Нормами п.п. 2, 3 цього ж Розділу у графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється; у графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення.

В уточнюючому розрахунку графа 4 має назву "Показник, який уточнюється", графа 5 - "Уточнений показник", графа 6 - "Різниця".

Отже, цифра в графі 6 це різниця між показником графи 4 та графи 5.

Показник, який платник вважає задекларувати замість попереднього, відображається в графі 5.

В ході судового розгляду було з`ясовано, що в уточнюючих розрахунках №4 та №5 в графі 5 рядка 20.2 позивач зазначив до бюджетного відшкодування суму в розмірі 294374 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями відповідних уточнюючих розрахунків від 18.08.2018 №4 та №5.

Наведені обставини дають суду підстави до висновку, що ПП "М.І. А.С. " не заявляло до бюджетного відшкодування 588748грн., а тому у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у бюджетному відшкодуванню вказаної суми з огляду на що податкове повідомлення-рішення №000261202 від 14.09.2018 є протиправним.

Щодо податкового повідомлення-рішення №000247202 від 14.09.2018 яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 65752грн. суд виходить з наступного.

Підставою для його винесення слугувала позиція контролюючого органу викладена у акті №2002/06-30-12-02-26 від 31.08.2018 щодо того, що в додатку №2 "Довідка про суму від`ємною значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду" (Д2) до декларації з ПДВ за червень 2018 року з урахуванням уточнених розрахунків зазначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) в розмірі 98741грн.

Проте, в додатку №2 до декларації за квітень 2018 року залишок від`ємного значення в розмірі 65752грн. ПДВ - відсутній.

Таким чином, на порушення п.200.4 "в" Податкового кодексу України платником завищено залишок від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 65752грн.

Відповідно до п.200.4 "в" ст.200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 ст.200 сума від`ємного значення, що не заявлена до бюджетного відшкодування зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд не погоджується з таким твердженням відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до п.200.4 "в" ст.200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 ст.200 сума від`ємного значення, що не заявлена до бюджетного відшкодування зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно даних декларації ПП "М.І.А . С." за квітень 2018 року сума від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду (рядок 16) та сума значення рядка 21 попереднього звітного періоду становить 300939грн. (рядок 16.1).

В рядку 20 цієї ж Декларації заявлено, що сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 ПК України становить 360126грн., з якої 290000грн. заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядки 20.2 та 20.2.1) та 70126 грн. - сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.3 та 21 Декларації).

Відповідно до Додатку 2 до цієї ж Декларації сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) в таблиці 1 визначена у розмірі 290000грн.

Слід наголосити, що у травні 2018 року посадовими особами відповідача проводилась камеральна перевірка позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку, заявленої за квітень 2018 року, про що складений Акт №1268/06-30-12-02-26 від 08.06.2018. Проведеною перевіркою жодних порушень в показниках Декларації або Додатку 2 не встановлено.

В декларації за червень 2018 року (з урахуванням всіх уточнюючих розрахунків) заявлена сума від`ємного значення в рядку 21 становить 98741 грн., яка обґрунтована та підтверджується даними Додатку 2 до цієї ж Декларації.

З огляду на наведені обставини суд вважає, що висновки відповідача не відповідають показникам звітності позивача, а отже є безпідставними, а тому податкове повідомлення-рішення №000247202 від 14.09.2018 є протиправним.

Що стосується висновків контролюючого органу, щодо включення ПП "М.І.А.С." до декларації за червень 2018 року та уточнюючого розрахунку суми 290000 за результатами перевірки контролюючого органу по податковому повідомленню-рішенню № від 21.06.2018 суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку №21:

у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

у рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

у рядку 16.3 розділу II декларації вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.

Фактично, відповідач не заперечує права позивача на врахування суми в рядку 16.3 податковій декларації, проте, не раніше дня узгодження відповідного рішення (узгодження ППР) контролюючого органу за результатами перевірки.

У акті перевірки №2002/06-30-12-02-26 від 31.08.2018 відповідач констатує, що така сума може бути врахована платником зі знаком "+" у рядку 16.3 податкової декларації з ПДВ за звітний (податковий) період, на який припадає день узгодження цього податкового повідомлення-рішення із обов`язковим заповненням спеціального поля в податковій декларації, де вказується дата, номер податкового повідомлення-рішення та сума збільшення від`ємного значення за результатами перевірки.

На думку відповідача, податкове повідомлення-рішення № від 21.06.2018 є узгодженим з 9 липня 2018 року, тобто, в наступному звітному періоді, а отже, включати за цим ППР суму до звітності за червень платник не має право.

Суд не погоджується з позицією контролюючого органу щодо узгодження ПП "М.І. А. С." податкового повідомлення-рішення № від 21.06.2018 з 9 липня 2018 року з огляду на наступне.

Відповідно до визначень, наданих в статті 14 Податкового кодексу, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (пп.14.1.157)

Нормами п.п. 54.3.2 п.54.3 ст. 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно приписів п. 55.1 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.56.3 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Отже, оскарження рішення контролюючого органу є правом, а не обов`язком платника. Також, платник може погодитись з прийнятим контролюючим органом рішенням з дня отримання такого рішення.

Крім того, слід вказати, п. 56.15 ст.56 ПК України визначено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Наведені норми свідчать, що грошове зобов`язання визначене контролюючим органом вважається неузгодженим лише у разі його адміністративного оскарження платником податків. Водночас, при згоді платника податків з рішенням контролюючого органу у нього 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення виникає обов`язок сплати визначеного грошового зобов`язання.

Необхідно відмітити, що нормами ПК України не визначено процедуру та алгоритм дій платника податків у разі прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, яким не визначено грошові зобов`язання, проте відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ, що впливає на познаки податкової звітності платника податків.

Відповідно до ч.6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

В даному випадку, на думку суду, хоча податковим повідомленням № ПП "М.І.А.С." і не було визначено грошових зобов`язань, проте вказане податкове повідомлення-рішення вплинуло на показники податкової звітності платника податків та у нього виник обов`язок для відображення суми визначеної податковим повідомленням-рішенням.

З огляду на приписи п.57.3 ст.57 ПК України, які суд застосовує, як норми права у подібних правовідносинах, у даному випадку у ПП "М.І.А.С." з моменту отримання податкового повідомлення-рішення №, у разі відсутності адміністративного оскарження, протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення відобрази його дані у своїй податковій звітності. виник о

У ході судового розгляду справи було встановлено, що ПП "М.І.А . С." отримало податкове повідомлення-рішення № рекомендованим листом 23 червня 2018 року, та фактично погодилось з цим рішенням, оскільки не вчинило жодних дій щодо його оскарження та відобразило його у своїй податковій звітності.

Таким чином, оскільки отримання податкового повідомлення-рішення № від 21.06.2018 та його узгодження відбулись в червні 2018 року, тому позивач мав право на відображення 290000 грн. - суми коштів за цим повідомленням-рішенням, у своїй звітності за червень 2018 року.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 19.10.2018, яким до ПП "М.І.А.С." було застосовано штраф у сумі 584366,80 грн. суд виходить з наступного.

Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення був акт камеральної перевірки №8217/06-30-51-12 від 04.10.2018, яка проведена контролюючим органом відповідно уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 10.08.2018 та № від 13.08.2018.

Слід відмітити, що у ході судового розгляду справи було встановлено, що після подання ПП "М.І.А . С." податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2018 року, реєстраційний N, позивачем було подано ще уточнені розрахунки:

- 10.08.2018 уточнюючий розрахунок № (уточнюючий №1);

- 13.08.2018 уточнюючий розрахунок № (уточнюючий №2);

- 15.08.2018 уточнюючий розрахунок № (уточнюючий №3);

- 18.08.2018 уточнюючий розрахунок № (уточнюючий №4);

- 18.08.2018 уточнюючий розрахунок № (уточнюючий №5).

Кожним наступним поданим уточнюючим розрахунком ПП "М.І.А . С." виправляло помилки допущені у податковій декларації з ПДВ за червень 2018 року та попередньо поданих уточнюючих розрахунках.

Крім того, у період з 18.08.2018 по 31.08.2018 було проведено камеральну перевірку ПП "М.І.А . С." щодо достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку, заявленої за червень 2018 року (уточнюючий розрахунок з ПДВ від 18.08.2018 №. Тобто, відповідачем було проведено перевірку показників звітності по ПДВ за червень 2018 року на підставі декларації та уточнюючих розрахунків поданих після уточнюючих розрахунків, які були предметом камеральної перевірки оформленої актом №8217/06-30-51-12 від 04.10.2018, за яким відповідач дійшов висновку про наявність у позивача не сплачених узгоджених зобов`язань внаслідок чого утворився податковий борг.

З огляду на те, що позивачем було самостійно виправлено допущені помилки шляхом подання уточнюючих розрахунків, які вже були предметом камеральної перевірки у відповідача були відсутні правові підстави для проведення камеральної перевірки щодо уточнюючих розрахунків (№2 та №3) поданих до уточнюючого розрахунку(№4), оскільки з врахуванням ст. 76 ПК при проведенні камеральної перевірки податкової декларації або уточнюючого розрахунку підлягає вся податкова звітність, тобто усі подані документи, а не вибірково.

Зважаючи на наведені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно зроблено висновок про наявність у позивача не сплачених узгоджених зобов`язань внаслідок чого утворився податковий борг та як наслідок застосування до ПП "М.І.А.С." податковим повідомленням-рішенням № від 19.10.2018 штрафу у сумі 584366,80 грн., а тому вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та його слід скасувати.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню № від 01.11.2018, яким підприємству відмовлено у відшкодуванні податку на додану вартість в сумі 91953 грн. суд виходить з наступного.

Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення слугувало те, що у ході камеральної перевірки встановлено, що станом на 16.10.2018 у ПП "МІАС" існує заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 202408,65 грн.

Відповідно до п.200.12 "ґ" ст.200 ПК України (абзац 10) у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

За таких обставин, відмовлено у заявленому в декларації за серпень 2018 відшкодуванні в розмірі 91953грн.

Водночас, жодних доказів та підстав виникнення заборгованості по податку на додану вартість в розмірі 202408,65грн. ні в акті ні під час судового розгляду контролюючим органом надано не було.

Крім того, зміст акту є суперечливим, оскільки в подальшому контролюючий орган у ньому вказує, що податковий борг позивача складає 0 грн.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у відшкодуванні податку на додану вартість в сумі 91953 грн., а тому податкове повідомлення-рішення № від 01.11.2018 слід скасувати.

Крім того, з огляду на те, що відповідачем не було доведено наявність у позивача податкового боргу у сумі 202408,65грн. скасуванню також підлягає і податкова вимога №190721-51 від 03.10.2018.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх рішень, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З доданого до позовної заяви документу про сплату судового збору вбачається, що понесені судові витрати в сумі 12737,74 грн., які з огляду на задоволення позову слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов приватного підприємства "М.І.А.С." (вул. Якова Зайка, 13, м.Житомир,10007, ) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир,10003, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і податкової вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Житомирській області від 14.09.2018 №000261202.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Житомирській області від 14.09.2018 №000241202.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Житомирській області від 19.10.2018 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Житомирській області від 01.11.2018 №.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС в Житомирській області №190721-51 від 03.10.2018.

Стягнути з Головного управління ДФС у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства "М.І.А.С." понесені судові витрати в сумі 12737,74 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева