Справа № 639/2865/19
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №639/2865/19
Провадження №2-а/639/155/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді -Труханович В. В.,

за участю секретаря - Лойко В. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу №639/2865/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти БУПП Управління патрульної поліції у Полтавській області старшого лейтенанта поліції Пилипенка Андрія Ростиславовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває вищезазначена адміністративна справа.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

06 травня 2019 року до Жовтневого районного суду звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до Інспектора 4 роти БУПП Управління патрульної поліції у Полтавській області старшого лейтенанта поліції Пилипенка Андрія Ростиславовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти БУПП Управління патрульної поліції у Полтавській області старшого лейтенанта поліції Пилипенка Андрія Ростиславовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення. Призначено судове засідання.

В судові засідання, які були призначені на 10 липня 2019 року та на 29 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про свідчить її підпис в розписці про отримання судової повістки та в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. (а.с. 41, 69)

В судове засідання, яке було призначене на 10 липня 2019 року позивач не з`явилась та надала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з її находженням у відрядженні. Однак жодних доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем суду надано не було. (а.с. 67)

В судове засідання, яке було призначене на 29 липня 2019 року позивач не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надавала, клопотань про перенесення розгляду справи також не надавала. (а.с. 69)

Відповідно до частини 3 статті 44 КАС України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Проте в судові засідання, які відбулися у справі 10 липня 2019 року та на 29 липня 2019 року, позивач так і не з`явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала.

Згідно з ч. 2 ст. 205 КАС України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Частиною 5 ст. 205 КАС України встановлено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Вказані положення також зазначені у ч. 4 ст. 240 КАС України. Тобто, законом не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача, зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 119 КАС України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Отже, згідно із вимогами КАС України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, проте до суду не з`явилася, поважність її неявки не доведена, та судом не встановлена.

Отже, обставини неявки у судові засідання позивача ОСОБА_1 , якій було відомо про наявність адміністративної справи за її позовом в суді, неодноразові виклики її в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Згідно ч. 4 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, враховуюче те, що позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилася в судове засідання, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти БУПП Управління патрульної поліції у Полтавській області старшого лейтенанта поліції Пилипенка Андрія Ростиславовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 44, 55, 119, 129, 205, 240 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти БУПП Управління патрульної поліції у Полтавській області старшого лейтенанта поліції Пилипенка Андрія Ростиславовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 29.07.2019 року.

Суддя В.В. Труханович