Справа № 420/722/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/722/19
Категорія: 106030000 Головуючий в 1 інстанції: Радчук А. А.

Час і місце ухвалення: м Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС в якому просив стягнути з Одеської митниці ДФС:

заборгованість по заробітній платі за вересень 2017 року із відрахуванням загальнообов`язкових до сплати платежів у розмірі 739.70 грн.;

заборгованість по заробітній платі за жовтень 2017 року із відрахуванням загальнообов`язкових до сплати платежів у розмірі 5547,74грн.;

заборгованість по компенсації за невикористану відпуску під час звільнення у 2017 році із відрахуванням загальнообов`язкових до сплати платежів у розмірі 8325,73грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що Одеська митниця ДФС не зробила перерахування середньої заробітної плати для виплати відпускних після нарахування "Премії спецфонду" у жовтні 2017 року за вересень 2017 року у сумі 7047,60 грн. В подальшому ці не донарахування вплинули на розрахунок суми компенсації за невикористану відпустку. З наведених підстав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачем при проведенні розрахунку повинен був застосовуватися абз. 2 п. 3, а не абз.2 п. 2 Порядку № 100, оскільки позивач перед виходом у відпустку працював менше двох місяців.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Одеської митниці ДФС від 04.08.2017 №755-о ОСОБА_1 було поновлено на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Чорноморський".

Наказом Одеської митниці ДФС від 14.09.2017 №2288-о "Про надання відпустки" старшому державному інспекторові відділу митного оформлення № 1 митного поста "Чорноморський" ОСОБА_1 була надана щорічна основна та додаткова відпустка з 27.09.2017 по 31.10.2017 терміном на 34 календарних днів.

В подальшому, наказом Одеської митниці ДФС від 20.12.2017 № 1156-о "Про звільнення ОСОБА_1 " позивача було звільнено 20.12.2017 із займаної посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста "Чорноморський".

Пунктом 2 вказаного наказу Одеської митниці ДФС від 20.12.2017 № 1156-0 "Про звільнення ОСОБА_1 " управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Одеської митниці ДФС зобов`язано провести розрахунки та виплати ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства, враховуючи невикористані частини:

щорічної основної відпустки за періоди роботи:

з 02.04.2016 по 01.04.217 тривалістю 30 календарних днів;

з 02.04.2017 по 20.12.2017 тривалістю 22 календарних дні;

щорічної додаткової відпустки за періоди роботи:

з 02.04.2015 по 01.04.2016 тривалістю 11 календарних днів;

з 02.04.2016 по 01.04.2017 тривалістю 15 календарних днів;

з 02.04.2017 по 01.04.2018 тривалістю 15 календарних днів.

Відповідно до довідки про доходи за період з серпня 2017 року по грудень 2017 року Позивачу було нараховано 86517,30 грн., в т.ч. за серпень 4410,25 грн., за вересень 8962,21 грн., за жовтень 11765,79 грн., за листопад 12629,53 грн., за грудень 48749,52 грн.

Позивач вважає, що йому не в повному обсязі виплачено суму відпускних за період з 27.09.2017 по 31.10.2017, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутні підстави для стягнення з Одеської митниці ДФС заборгованості по заробітній платі за вересень-жовтень 2017 року та заборгованості по компенсації за невикористану відпуску під час звільнення у 2017 році, оскільки відсутня така заборгованість. Судом встановлено, що премія спецфонду у розмірі 7047,60 грн. за вересень 2017 року, яка була нарахована у жовтні 2017 року, враховувалась відповідачем під час нарахування компенсації за невикористану відпустку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Позивач вважає, що йому не в повному обсязі виплачено суму відпускних за період з 27.09.2017 по 31.10.2017, оскільки під час визначення їх розміру не була врахована премія спецфонду за вересень 2017 року, що в подальшому вплинуло на розрахунок суми компенсації за невикористану відпустку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Відповідно до абзацу 1 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 08.02.1995 року №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу була надана відпустка з 27.09.2017 року по 31.10.2017 терміном на 34 календарних днів.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що у відповідності до абзацу 1 п. 2 Порядку, виплати які отримані позивачем у вересні 2017 року (в тому числі і премія спецфонду у розмірі 7047,60 грн. за вересень 2017 року, яка була нарахована у жовтні 2017 року) не повинні враховуватись для обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки та додаткової відпустки, оскільки Позивач перебував у відпустці з 27.09.2017 року, а відповідно до абзацу 1 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати відпустки проводиться виходячи з виплат, що передують місяцю надання відпустки.

Відповідно до абзацу 2 п. 2 Порядку, працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

Враховуючи, що позивач був поновлений на посаді 04.08.2017 року та звільнений з посади 20.12.2017 року, середня заробітна плата для визначення розміру компенсації за невикористану відпустку, у відповідності до абзацу 2 п. 2 Порядку, повинна обчислюватись за період з 01.09.2017 року по 30.11.2017 року.

При цьому, відповідно до пп. б п. 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Судом встановлено, що за період з 01.09.2017 року по 30.11.2017 року позивачу було нараховано 33357,53 грн., з яких 2798,13 грн. матеріальна допомога на оздоровлення.

Отже, середня заробітна плата для визначення розміру компенсації за невикористану відпустку повинна розраховуватись за період з 01.09.2017 року по 30.11.2017 року виходячи з суми 30559,40 грн.

Відповідно до п. 7 Порядку, нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Так, невикористана відпустка позивача (основна та додаткова) у сумі складає 93 дні, а відтак, враховуючи, що 14.10.2017 року є святковим і неробочим днем, компенсація позивачу за невикористану відпустку повинна складати (30559,40/90)*93=31578,05 грн.

В матеріалах справи міститься виписка з особового рахунку за грудень 2017 року, з якої вбачається, що позивачу нарахована компенсація за невикористану відпустку у розмірі 31578,15 грн.

При цьому судом першої інстанції правомірно зазначено та не заперечується апелянтом, що премія спецфонду у розмірі 7047,60 грн. за вересень 2017 року, яка була нарахована у жовтні 2017 року, враховувалась відповідачем під час нарахування компенсації за невикористану відпустку.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для стягнення з Одеської митниці ДФС заборгованості по заробітній платі за вересень-жовтень 2017 року та заборгованості по компенсації за невикористану відпуску під час звільнення у 2017 році, оскільки відповідачем у повному обсязі нарахована та виплачена компенсація за невикористану відпустку.

В апеляційній скарзі апелянтом єдиною підставою для скасування рішення суду першої інстанції зазначено, що відповідачем при проведенні розрахунку повинен був застосовуватися абз. 2 п. 3, а не абз.2 п. 2 Порядку № 100, оскільки позивач перед виходом у відпустку працював менше двох місяців.

Надаючи правову оцінку даному доводу, колегія суддів зазначає

Відповідно до норм статті 47 КАС України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта (підстави позову) на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, оскільки підставою звернення до суду було не вираховування премії спецфонду за вересень 2017 року, а доводи викладені в апеляційній скарзі як підстава для звернення до суду не були ним заявлені в суді першої інстанції.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та вірно зазначена юридична кваліфікація встановлених фактів, колегія суддів, згідно зі ст. 316 КАС України, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327,329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 29 липня 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова