Справа № 1.380.2019.003119
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003119
про залишення позовної заяви без розгляду
30 липня 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Мричко Н.І.,
за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представника відповідача Гармадія М.Т.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови, -
встановив:
- «визнати дії головного державного виконавця Миколаївського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Комарницької Олени Василівни по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження ВП 59101166 від 30 травня 2019 неправомірними»;
- «постанову про закінчення виконавчого провадження головного державного виконавця Миколаївського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Комарницької Олени Василівни скасувати, а виконавчий лист повернути на виконання».
Ухвалою судді від 27.06.2019 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, в тому числі, запропоновано Позивачу подати заяви про поновлення пропущеного cтроку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого та надати відповідні докази.
11.07.2019 на адресу суду надійшла заява Позивача про поновлення строку для подання до суду позовної заяви (арк. справи 32-33).
Ухвалою від 15.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалено вирішувати заяву про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду в судовому засіданні за участі сторін.
У судовому засіданні Позивач на обгрунтування причин пропуску строку звернення до суду вказав на те, що 05.06.2019 ним особисто отримано оскаржену постанову. Зазначив, що є хворою людиною похилого віку та особою із інвалідністю другої групи. Такі обставини перешкодили йому своєчасно звернутися до суду з позовом про оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2019.
Представник відповідача у судовому засіданні просив залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.
У відповідності до частини 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частинами 1, 2 статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
За приписами частини 1статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просить визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2019 ВП №59101166, та скасувати таку постанову в судовому порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив суду, що оскаржену постанову отримав 05.06.2019, про що зробив відповідну помітку на супровідному листі Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 30.05.2019 № 15.21-28/6301 (арк. справи 45).
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 вказану позовну заяву здав на пошту -21.06.2019 (арк. справи 13).
Наведене вище свідчить про те, що Позивач звертаючись до суду з вказаним позовом (21.06.2019), пропустив, встановлений пунктом 1 частини 2 статті 287 КАС України, десятиденний строк звернення до суду, який обчислюється з дня, коли такий дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (05.06.2019).
У клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду Позивач просить визнати поважними причини пропуску звернення до суду у зв`язку із тим, що він перебував на лікуванні оскільки є хворою людиною похилого віку та особою із інвалідністю другої групи. Такі обставини перешкодили йому своєчасно звернутися до суду з позовом про оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2019.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що Позивач не надав суду жодного належного доказу того, що у період з 05.06.2019 (дати отримання оскарженої постанови) до дати здачі позовної заяви на пошту (21.06.2019) був позбавлений можливості звернутися до суду своєчасно, з підстав перебування на лікуванні.
Отже, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про об`єктивні перешкоди для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів у строк встановлений статтею 287 КАС України.
Будь-яких інших причин поважності пропуску строку звернення до суду та відповідних доказів на їх підтвердження Позивачем не надано.
Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 в частині обгрунтування поважності причин пропуску ним строку звернення до суду, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Отже, підсумовуючи наведене, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 звернутися до суду у встановлений для цього строк. Жодних обставин, які були непереборними та не залежали від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення Позивачем дій судом не встановлено.
Чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Вказане зумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, відтак запровадження строків на звернення до суду сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Згідно зі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, зокрема, висновки щодо дотримання строків звернення до суду.
Так, у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
У рішенні від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (п.137) Європейський суд з прав людини зазначив, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності, остаточності та захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка б могла виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.
Суд також вважає, що будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляють Позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом, якщо останній вважав, що діями чи рішеннями відповідача порушуються його права та законні інтереси.
Таким чином, враховуючи пропуск строку звернення Позивача до суду з цим позовом та відсутність обґрунтованих доказів для визнання причин пропуску строку поважними, суд вважає, що слід застосувати процесуальні наслідки, передбачені пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України, та залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови без розгляду.
Керуючись статтями 122, 123, 132, 240, 243, 248, 250, 256, 287, 294, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ :
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для подання до суду позовної заяви відмовити.
адміністративний позов ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови залишити без розгляду.
Ухвала про залишення позову без розгляду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Мричко Н.І.