Справа № 540/1224/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1224/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду 19.06.2018 з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 15.05.2018 року №209 "Про відрядження працівників підрозділів ГУ НП в Херсонській області в ГУ НП в Луганській та Донецькій областях для проходження ними стажування" в частині відрядження для проходження стажування з 19.05.2018 року по 20.08.2018 року в ГУ НП в Луганській області (м. Сєвєродонецьк) слідчого відділення Корабельного відділення поліції ГУ НП майора поліції Коваля Євгена Володимировича; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію"; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 03.07.2018 року №169о/с "Про особовий склад" в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію"; поновити його на службі в поліції на посаді слідчого відділення Корабельного відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області з 04.07.2018 року та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018, вказаний позов задоволено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.05.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі №821/1180/19 скасовано. Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - скасовано, справа в цій частині направлена на новий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду. В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 у справі №821/1180/18 залишено без змін.

19.06.2019 дана справа надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Войтовича І.І.

Ухвалою суду від 21.06.2019 прийнято до провадження адміністративну справу №540/1224/19 (№821/1180/18) та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного провадження. Судове засідання призначено на 11.07.2019 о 10:45 год.

11.07.2019 сторони в судове засідання не з`явилися, надали клопотання про відкладення розгляду справи. Просили розглянути дані клопотання в порядку письмового провадження без їх участі.

Ухвалою суду від 11.07.2019 клопотання сторін задоволено, розгляд справи відкладено на 26.07.2019 о 09:15 год. та зобов`язано відповідача надати додаткові докази.

19.07.2019 від представника позивача до суду подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме:

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 04.07.2018 по 23.07.2018;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 29.12.2018 по 28.05.2019;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в межах за один місяць;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області у 10 - денний строк з моменту винесення рішення подати звіт про виконання рішення суду.

23.07.2019 представником відповідача, на виконання ухвали суду від 11.07.2019, подано письмові пояснення по справі з доданою довідкою від 23.07.2019 №328 про нарахування грошового забезпечення позивачу за червень 2018 року та копіями наказів №169 о/с від 03.07.2018, №150 о/с від 20.06.2018. В письмових поясненнях, представник відповідача зазначає, що відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ. Дана норма, на думку відповідача, є відсилочною та обумовлює існування спеціального нормативно - правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським. Такий «Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» було затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016 та зареєстровано в міністерстві юстиції України 29.04.2016 за 3669/28799. Так, відповідно п. 3 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, або тим, які перебувають у відпустці через хворобу, зберігається виплата грошового забезпечення в розмірі, що вони отримували на день хвороби, з розрахунку посадового окладу, встановленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць, але не більше ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні. Також, представник відповідача звертає увагу на те, що згідно наказів Головного управління Національної поліції в Херсонській області №169 о/с від 03.07.2018 та №150 о/с від 20.06.2018 ОСОБА_1 вважався хворим з 04 по 18 червня 2018 року та з 20 червня по 02 липня 2018 року.

Інших пояснень та заперечень від представника позивача до суду не надходило.

26.07.2019 сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, надали клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, ухвалою суду від 26.07.2019 вирішено подальший розгляд справи №540/1224/19 здійснити у порядку письмового провадження в межах строків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

В провадженні Херсонського окружного адміністративного суду перебувала справа № 821/1180/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018, вказаний позов задоволено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.05.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі №821/1180/19 скасовано. Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - скасовано, справа в цій частині направлена на новий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду. В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 у справі №821/1180/18 залишено без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Як вбачається з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.05.2019 по даній справі судом першої інстанції, при визначенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, який підлягав присудженню на користь позивача з відповідача, неправильно застосовано до спірних правовідносин правові норми, а саме п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, оскільки брав до уваги кількість робочих днів для обрахунку грошового забезпечення. Крім того, колегія суддів звернула увагу на те, що позивача було звільнено з 04.07.2018, тобто останнім місяцем його служби перед звільненням був червень 2018 року. Проте, відомості щодо суми нарахованого позивачу грошового забезпечення у червні 2018 року в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням висновків, зазначених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.05.2019, суд зазначає наступне.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. При цьому можливе субсидіарне застосування загальних норм, тобто, в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю.

Можливість субсидіарного застосування загальних правових норм до відносин публічної служби, як правило, закріплена у спеціальному законі, що регулює такий вид публічної служби. Подібна законодавча техніка спрямована на усунення прогалин у правовому регулюванні.

Так, відповідно до пункту 4 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються до цих правовідносин в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ. Ця норма є відсилочною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Такий "Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання" затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06 квітня 2016 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799.

Відповідно до пункту 2 наказу, він набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Вперше Закон України "Про Національну поліцію" був опублікований в офіційному виданні - газеті "Голос України" 06 серпня 2015 року (№ 141-142), отже, відповідно до статті 1 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону, окремі положення закону набрали чинності 07 серпня 2015 року, а Закон в цілому - 07 листопада 2015 року.

Відповідно до частини сьомої статті 15 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" накази міністерства, які є нормативно-правовими актами і пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Порядок № 260 був опублікований та, відповідно, набрав чинності, 27 травня 2016 року (Офіційний вісник України від № 39).

Так, у справі, що розглядається, період вимушеного прогулу позивача тривав з 04 липня 2018 року. Тобто у період, в який набрав чинності саме спеціальний нормативно-правовий акт.

Суд ураховує приписи статті 57 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, а ті, що не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Оскільки на момент звільнення позивача зі служби в поліції норми спеціального нормативно-правового акта набрали законної сили, суд дійшов висновку що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок № 260.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку № 260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку № 260 вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Як вбачається з наданої представником відповідача довідки №328 від 23.07.2019, грошове забезпечення ОСОБА_1 у червні 2018 року складало 12427,60 грн. за 30 календарних днів.

Відповідно середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 складало 414,25 грн. (12427,60/30=414,25).

Щодо посилань представника відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 04.07.2018 по 23.07.2018 те, що ОСОБА_1 була виплачена сума у більшому розмірі ніж передбачена діючим законодавством, а саме 6790,00 грн. (485,00 х 14 днів) замість 6278,12 грн., суд зазначає наступне.

Період першого вимушеного прогулу ОСОБА_1 тривав з наступного дня після звільнення зі служби в поліції, а саме з 04.07.2018 до дня винесення Херсонським окружним адміністративним судом рішення від 23.07.2018 включно, тобто 20 календарних днів.

Суд зазначає, що за цей період сума компенсації за час вимушеного прогулу складає 8285.00 грн. (20 х 414,25 = 8285,00 грн.), але враховуючи те, що відповідачем у серпні 2018 році, на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 було виплачено позивачу 6 790,00 грн., то сума за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 04.07.2018 по 23.07.2018 (включно), складає 1495,00 грн.

Наступний період вимушеного прогулу позивача тривав з наступного дня після звільнення зі служби, а саме: з 29.12.2018 по день, що передував поновленню на службі - 28.05.2019 включно, тобто 148 календарних днів.

Отже, розмір суми за час вимушеного прогулу за період з 29.12.2018 по 28.05.2019 включно - 61309,00 грн. (148 х 414,25 = 61309,000).

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що за час вимушеного прогулу за періоди з 04.07.2018 по 23.07.2018 (включно) та з 29.12.2018 по 28.05.2019, з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню грошове забезпечення в сумі - 62804,00 грн.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України.

Суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Отже, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення суду.

Висновки суду відповідають правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 липня 2018 року у справа № 359/10023/16-ц.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у десятиденний термін з моменту набрання рішення законної сили звіт про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведені процесуальні приписи не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, суд вважає, що зобов`язати надати такий звіт, це право суду, а не обов`язок, а тому суд, в даному спорі не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст. 383 КАС України, особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області (73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, ідентифікаційний код 40108782) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 04.07.2018 по 23.07.2018 в сумі 1495,00 грн. з відрахуванням відповідних податків, зборів та обов`язкових платежів;

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області(73003, м. Херсон, вул.. Лютеранська, 4, ідентифікаційний код 40108782) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 29.12.2018 по 28.05.2019 в сумі 61309,00 грн. з відрахуванням відповідних податків, зборів та обов`язкових платежів;

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Херсонській області(73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, ідентифікаційний код 40108782) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в межах за один місяць в сумі 12427,60 грн. з відрахуванням відповідних податків, зборів та обов`язкових платежів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 106030000