Справа № 808/2464/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
24 липня 2019 року м. Дніпросправа № 808/2464/18
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,
перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали апеляційної скарги Державної фіскальної служби України
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року
по адміністративній справі за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

21 червня 2018 року позивач Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача Державної фіскальної служби України (далі по тексту ДФС України) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до ДФС України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 31 травня 2019 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті та відомостей інтернет-порталу Укрпошти, який забезпечує відстеження поштових відправлень за штрихкодовими ідентифікаторами /відправлення № 250/ апеляційна скарга ДФС України відправлена 21 березня 2019 року) відповідач ДФС України оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягають в наступному.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу було подано з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення, тобто, після закінчення строків апеляційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року, а також з порушенням вимог пункту 2 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: скаржником ДФС України в апеляційній скарзі не вірно зазначено номер справи (абз. 7, 11 а.с.99), (абз. 6, 7 /зворотна сторона/ а.с.100), з порушенням вимог пункту 8 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а оскільки скаржником ДФС України в апеляційній скарзі не вірно зазначена дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, з порушенням вимог пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: скаржником ДФС України до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою підприємцем.

Ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року апеляційна скарга ДФС України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року залишена без руху, у зв`язку з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення, тобто, після закінчення строків апеляційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року, а також не відповідністю вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України та скаржнику ДФС України надано строк на їх виправлення протягом десяти днів включно з моменту отримання копії ухвали судді Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: скаржнику ДФС України пропонувалось протягом десяти днів включно з моменту отримання копії ухвали судді Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху надати суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року із зазначенням поважних підстав для поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року з наданням відповідних доказів, а також зазначити в апеляційній скарзі (абз. 7, 11 а.с.99), (абз. 6, 7 /зворотна сторона/ а.с.100) вірний номер справи, та вказати вірну дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, копія ухвали судді Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху отримана уповноваженою особою скаржника ДФС України 24 червня 2019 року, яке було повернуто відділенням поштового зв`язку на адресу суду апеляційної інстанції лише 23 липня 2019 року, однак ухвала судді Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року протягом десяти днів включно з моменту її отримання скаржником ДФС України виконана не в повному обсязі, зазначені недоліки скаржником ДФС України протягом десяти днів включно з моменту її отримання усунені частково, з яких вбачається наступне.

08 липня 2019 року від скаржника ДФС України на адресу Третього апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про усунення, на думку скаржника ДФС України, недоліків апеляційної скарги, разом з виправленою, на його думку, апеляційною скаргою, відповідно до якої, на виконання вимог пункту 8 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ДФС України вірно зазначено дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, зокрема 18 лютого 2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах адміністративної справи (а.с.97).

Втім, в порушення вимог пункту 2 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ДФС України повторно в апеляційній скарзі не вірно зазначено номер справи (абз. 7, 11 а.с.99), (абз. 6, 7 /зворотна сторона/ а.с.100).

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року, зазначаю наступне.

В обґрунтування клопотання скаржника ДФС України повторно зазначається, що копія оскаржуваного скаржником рішення суду першої інстанції отримано ДФС України 19 лютого 2019 року, а «… про отримання 18 лютого 2019 року рішення суду відповідачем не були обізнані та не могли знати про недоліки роботи канцелярії ДФС України», у зв`язку з чим, вважає, що скаржником з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження.

Розглянувши клопотання скаржника ДФС України про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступні обставини.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 16 листопада 2018 року Запорізьким окружним адміністративним судом у відкритому судовому засіданні винесено рішення.

Відповідно до журналу судового засідання Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року, представник відповідача ДФС України - Мехтієва К.А. була присутня в цьому судовому засіданні і, відповідно, їй було роз`яснено судом порядок та строки оскарження вищезазначеного рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 04 лютого 2019 року.

Повторно звертаємо увагу на тому, що, відповідно до поштового повідомлення в матеріалах адміністративної справи (а.с.97), копія рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року отримана уповноваженою особою скаржника ДФС України 18 лютого 2019 року та не спростовується матеріалами даної адміністративної справи.

Наголошуємо на тому, що сам скаржник ДФС України в клопотанні про усунення недоліків підтверджує факт отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції саме 18 лютого 2019 року.

З огляду на вказане, відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, останнім днем строку подання апеляційної скарги було 20 березня 2019 року включно.

В той же час, апеляційна скарга ДФС України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року до суду першої інстанції подана 21 березня 2019 року, про що свідчать поштовий штемпель на копії конверту та відомості інтернет-порталу Укрпошти, який забезпечує відстеження поштових відправлень за штрихкодовими ідентифікаторами /відправлення № 25/, тобто з одноденним пропуском строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Приписами статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок та строки апеляційного оскарження.

Вказаними статтями визначено події, з настаннням яких починається перебіг строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Вирішуючи клопотання, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання вимог вказаної норми процесуального права є обов`язком для всіх учасників адміністративного процесу.

Відповідно до частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Отже, поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження рішення суду без достатніх підстав буде наданням йому переваги, чим, в свою чергу, буде порушено право позивача.

Слід повторно зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Верховний Суд постановою від 03 квітня 2018 року у справі №804/7050/16 (адміністративне провадження №К/9901/41446/18) висловив наступну правову позицію:

Відповідно до статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Кодексом адміністративного судочинства України дотримання скаржником строку подачі апеляційної скарги визначено обов`язковою умовою при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження. Поновлення судом пропущеного строку можливо лише за наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій.

Відповідно до приписів частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строк на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими доводи скаржника ДФС України про не обізнаність стосовно отримання його канцелярією саме 18 лютого 2019 року копії рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року, посилаючись на недоліки роботи канцелярії ДФС України, адже скаржник мав право/обов`язок подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, а не знаходити штучні підстави для його поновлення.

Той факт, що працівниками канцелярії ДФС України 18 лютого 2019 рок не була зареєстрована у відповідному журналі реєстрації вхідної кореспонденції ДФС України отримана нею копія рішення суду першої інстанції не є поважно причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, а навпаки свідчить про неналежну організацію роботи на підприємстві, безвідповідальність працівників та відсутність вимогливості і контролю за підлеглими з боку адміністрації.

На думку суд апеляційної інстанції, внутрішня організація роботи щодо підготовки апеляційної скарги (належна або неналежна) не може вважатись поважною причиною пропуску процесуального строку апеляційного оскарження та, відповідно, не є доказом того, що скаржник з об`єктивних причин був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу.

Вважаємо, що керівництвом ДФС України не вжиті заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб, що ставить під сумнів обставини, викладені в апеляційній скарзі скаржника ДФС України, про що також було зазначено в ухвалі судді Третього апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С. від 18 червня 2019 року.

Інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження скаржником повторно не зазначено.

При цьому, повторно наголошуємо на тому, що жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, скаржником ДФС України суду апеляційної інстанції не надано.

Що стосується порушення скаржником ДФС України вимог пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначаю наступне.

11 липня 2019 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті та відомостей інтернет-порталу Укрпошти, який забезпечує відстеження поштових відправлень за штрихкодовими ідентифікаторами /відправлення № 712/, клопотання ДФС України відправлено 08 липня 2019 року) від скаржника ДФС України на адресу Третього апеляційного адміністративного суду на виконання вимог пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, надійшло клопотання про залучення оригінала платіжного доручення № 1710 від 02 липня 2019 року на суму 2643 грн. про сплату судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою підприємцем.

При цьому звертаємо увагу скаржника ДФС України на тому, що ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року чітко визначено строк, в який скаржник ДФС України має право звернутися до суду апеляційної інстанції для усунення недоліків своєї апеляційної скарги, зокрема, протягом десяти днів включно з моменту її отримання скаржником ДФС України.

Копія ухвали судді Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року отримана уповноваженою особою скаржника ДФС України 24 червня 2019 року, тобто, останнім днем для усунення недоліків є 04 липня 2019 року включно.

Натомість, лише 08 липня 2019 року скаржник ДФС України направив на адресу Третього апеляційного адміністративного суду вказане платіжне доручення, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті та відомостями інтернет-порталу Укрпошти, який забезпечує відстеження поштових відправлень за штрихкодовими ідентифікаторами /відправлення № 712/, тобто з чотириденним пропуском строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Не можемо не звернути увагу на той факт, що платіжне доручення № 1710 на суму 2643 грн. датовано 02 липня 2019 року, що свідчить можливість його направлення протягом десяти днів включно з моменту отримання скаржником ДФС України ухвали суду Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року.

Однак, жодних пояснень з приводу направлення вказаного платіжного доручення з пропуском строку на усунення недоліків апеляційної скарги від скаржника ДФС України суду апеляційної інстанції надано не було, ні причини, ні їх поважність Третьому апеляційному адміністративному суду повідомлені також не були.

Станом на 24 липня 2019 року включно недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Враховуючи наявність вказаних недоліків апеляційної скарги, зокрема, що апеляційна скарга подана з одноденним пропуском строку на апеляційне оскарження, а клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції ставилося із зазначенням підстав, визнаних судом апеляційної інстанції неповажними через відсутністю жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, а також подано без надання відповідних доказів станом на 24 липня 2019 року включно, дана адміністративна справа не може бути розглянута Третім апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга ДФС України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у даній адміністративній справі подана до суду з порушенням вимог частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження має бути відмовлено.

Керуючись статтями 299, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені скаржником Державною фіскальною службою України підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року по адміністративній справі за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий