Справа № 1.380.2019.002876
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002876
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року

16 год. 31 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М., представника відповідача ОСОБА_1 І. ОСОБА_2 ., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10), третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Сихівському районі м. Львова Львівської області (79049, м. Львів, просп. Червоної Калини, 66), про зобов`язання вчинити дії, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (далі позивачі, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) звернулися до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ПФ України у Львівській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління державної казначейської служби України у Сихівському районі м. Львова Львівської області, про визнання неправомірними відмов відповідача, викладених у листах від 22.05.2019 № 3109/05-78 та від 22.05.2019 за № 13108/05-78; зобов`язання відповідача сформувати подання про повернення помилково сплачених коштів ОСОБА_3 відповідно до квитанції № ПН526417 від 15.05.2018 на суму 4218,48 грн. та ОСОБА_4 відповідно до квитанції № ПН526416 від 15.05.2018 на суму 4218,48 грн.

Підставою позову зазначено протиправність відмови відповідача повернути безпідставно сплачені ними кошти збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що сплачено при придбанні житла вперше. Вказане порушує їхні права, а тому вони звернулися із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 11.06.2019 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків такої шляхом подання до канцелярії суду чи надіслання на адресу суду оригіналів документів про сплату судового збору в сумі 1152,60 грн. кожним із позивачів.

01.07.2019 за вх. № 22733 Львівським окружним адміністративним судом отримано заяву про зменшення позовних вимог. Також, до заяви долучено оригінали квитанцій: № 187 від 19.06.2019 про доплату ОСОБА_3 судового збору в розмірі 384,20 грн. та № 345 від 19.06.2019 про доплату ОСОБА_4 судового збору в розмірі 384,20 грн.. Згідно з відомостями КП «ДСС» такий зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвалою суду від 05.07.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

25.07.2019 за вх. № 26477 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач повідомив, що не володіє інформацією щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно, а тому не має можливості встановити факт придбання житла вперше, а позивачкою таких документів не надано. До компетенції відповідача не входить питання підтвердження факту купівлі житла вперше, а також жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку органу ПФУ подавати подання до органу казначейської служби про повернення коштів, за винятком зайво або помилково сплачених. Позивач, хоч і вказує, що такі кошти сплачені помилково, проте жодним чином не довів цього. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа щодо предмета спору надала пояснення які надійшли 16.07.2019 за вх. № 2272ел на електронну пошту суду та 19.07.2019 безпосередньо на адресу суду за вх. № 25596. Зазначила, що кошти, повернення яких вимагають позивачі, можуть бути повернуті за місцем зарахування платежу до бюджету в порядку, визначеному чинним законодавством України на підставі подання контролюючого органу або за рішенням суду про стягнення коштів з відповідного бюджету, до якого вони зараховані. Просила здійснювати розгляд справи без участі її представника.

В судовому засіданні представниця відповідача проти позову заперечила з підстав, зазначених у відзиві, просила в задоволенні позову відмовити.

Позивачі подали заяву вх. № 26203 від 24.07.2019 про розгляд справи без їхньої участі.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

На підставі ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Суд розглянув матеріали позовної заяви, відзиву та пояснення третьої особи, дослідив подані сторонами письмові докази, встановив таке.

15.05.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТГАЛ ГРУП» (продавець), в особі директора ОСОБА_5 та громадянином Російської Федерації ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (покупці) укладено договір купівлі-продажу квартири за АДРЕСА_2 (п. 1 Договору). Згідно з п. 3 Договору продаж квартири вчинено за 843696,16 грн. Вказаний договір посвідчений нотаріально, зареєстрований в реєстрі за № 572 (а.с.18).

Однією з підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії відповідно до Закону України «Про нотаріат» є невнесення встановлених законодавством платежів пов`язаних з її вчиненням особою яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії. Відтак позивачі були змушені сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій з купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу в розмірі 8436,96 грн. Зокрема, ОСОБА_3 сплачено суму 4218,48 грн., підтвердженням чого є копія квитанції № ПН526417 від 15.05.2018 (а.с. 21) та ОСОБА_4 сплачено суму 4218,48 грн., підтвердженням чого є копія квитанції № ПН526416 від 15.05.2018 (а.с. 20).

Оскільки житло позивачами придбавалось вперше, вони, керуючись п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», звернулися до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із відповідними заявами від 09.05.2019 щодо повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (а.с. 22, 23).

Втім, листом від 22.05.2019 за № 13109/05-78 (а.с. 24) та листом від 22.05.2019 за № 13108/05-78 (а.с. 25) позивачам відмовлено у задоволенні їх вимог та повідомлено про підстави такої відмови, які позивачі вважають протиправними, внаслідок чого звернулися до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 9 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених п. 9 ст. 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998 (далі - Порядок).

Згідно з абз. 1 п. 15-1 Порядку збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З аналізу наведених норм слідує, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом встановлено, що факт придбання позивачами нерухомого майна вперше підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо суб`єктів ОСОБА_7 , ОСОБА_3 (а.с.19), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 (а.с. 26), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_7 (а.с. 27).

Так, процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пп. 2 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 15.04.2015, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління Пенсійного фонду України покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивачів про придбання ними житла вперше та свідчили б про відсутність у них права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в Україні відсутній механізми перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміну «придбавають житло вперше», що міститься у п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України №29-у/2000 від 23.03.2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Таким чином, покликання на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачам в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими.

З огляду на наведене, суд зазначає про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача звернутися з відповідним поданням до органу Державної казначейської служби України щодо повернення помилково сплаченого позивачами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 8436,96 грн.

Суд при вирішенні справи враховує аналогічну правову позицію, викладену Верховним Судом, зокрема у постановах від 30.01.2018 у справі № 819/1498/17 (адміністративне провадження № К/9901/412/17), від 31 січня 2018 року у справі № 819/1667/17 (адміністративне провадження № К/9901/400/17), 20 березня 2018 року у справі № 819/1249/17 (адміністративне провадження № К/9901/396/17), від 19 червня 2018 у справі № 607/14722/16-а (адміністративне провадження № К/9901/45763/18), від 13.12.2018 у справі № 813/969/17 (адміністративне провадження № К/9901/30016/18).

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачі дійсно 15.05.2018 вперше придбали житло - квартиру АДРЕСА_3 за договором купівлі-продажу квартири від 15.05.2018, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в загальному розмірі 8436,96 грн. - 4218,48 грн. ОСОБА_3 , згідно з квитанцією № ПН526417 від 15.05.2018 та 4218,48 грн. ОСОБА_4 згідно з квитанцією № ПН526416 від 15.05.2018, які підлягають поверненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До матеріалів справи долучено квитанції про сплату судового збору, відповідно до яких ОСОБА_3 сплачено в сумі 768 грн. 40 коп. судового збору та ОСОБА_4 сплачено в сумі 768 грн. 40 коп. судового збору і в силу ст. 139 КАС України такий підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Львівської області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Сихівському районі м. Львова Львівської області (79049, м. Львів, просп. Червоної Калини, ) подання про повернення ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4218 (сім тисяч сто сімдесят одна) грн. 48 коп., згідно з квитанцією № ПН526417 від 15.05.2018.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Львівської області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Сихівському районі м. Львова Львівської області (79049, м. Львів, просп. Червоної Калини, ) подання про повернення ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4218 (сім тисяч сто сімдесят одна) грн. 48 коп., згідно з квитанцією № ПН526416 від 15.05.2018.

4. Стягнути на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

5. Стягнути на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31.07.2019.

Суддя Качур Р.П.