Справа № 824/1177/18-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1177/18-а Головуючий у 1-й інстанції: Кушнір Віталіна Олександрівна

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

30 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року (повний текст рішення складено 26.04.2019р. у м.Чернівці ) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Держпраці у Чернівецькій області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області №ЧВ-937/18/321/НД/АВ/П/ПТ/ТД-ФС/311 від 01.11.2018р. про накладення на неї штрафу в розмірі 335070 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що відповідач здійснив інспекційне відвідування її господарської діяльності, внаслідок чого прийняв постанову про накладення на неї штрафу в розмірі 335070грн. за порушення ст.21 та ст.24 КЗпП України. Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки така ґрунтується на висновках акту інспекційного відвідування щодо допуску ОСОБА_1 до роботи працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 без укладення трудових договорів та повідомлення відповідного фіскального органу про прийняття їх на роботу. Такі висновки, на думку позивача, не відповідають дійсності, оскільки надання можливості дівчатам набути і продемонструвати навички у приміщенні, яке вона орендує для майбутньої роботи на себе є майстер-класом. При цьому, проведення "майстер класу" не вимагає обов`язкової державної реєстрації "економічної діяльності". Позивач також зазначає, що акт інспекційного відвідування складений з порушенням строку, встановленого Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, у зв`язку з цим висновки акту ставляться позивачем під сумнів.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі зазначає, що постанова є протиправною, оскільки ґрунтується на хибних висновках акту інспекційного відвідування щодо допуску ОСОБА_1 до роботи працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 без укладення трудових договорів та повідомлення відповідного фіскального органу про прийняття їх на роботу. Крім того, позивачка послалася на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 листопада 2018 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 41 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), станом на час проведення інспекційного відвідування здійснює підприємницьку (господарську) діяльність КВЕД (основний) - 6.02 Надання послуг перукарнями та салонами краси - у салоні "Експрес манікюр", вул.Незалежності, 27Г, м.Хотин Чернівецька область (а.с.25 на звороті).

В листі Хотинської РДА від 04.09.2018р. №6-1446-02-29, направленому начальнику Управління Держпраці у Чернівецькій області надано уточнену інформацію щодо суб`єктів господарювання Хотинського району, які порушують чинне законодавство про працю, зокрема, про ПП ОСОБА_1 , власницю манікюрного салону "Експрес-манікюр" (а.с.67).

За результатами аналізу вказаної інформації, викладеної керівником Управління видано наказ про проведення інспекційних відвідувань від 04.10.2018р. №521, в якому серед іншого також, призначено здійснення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 (а.с.68).

Відповідно до направлення №04-274 від 04.10.2018р. на проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 , на підставі наказу від 04.10.2018р. №521, рішення керівника за результатами аналізу інформації, викладеної в листі Хотинської РДА від 04.09.2018р. №6-1446-02-29, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Попович А.О. проведено інспекційне відвідування, яке згідно вказаних документів заплановано тривалістю 2 робочих дні з 05.10.2018р. по 08.10.2018р. (а.с.19).

З акта про неможливість проведення інспекційного відвідування, складеного 05.10.2018р. інспектором праці Попович А.О. №ЧВ-937/18/321/НД, слідує, що інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 неможливо провести у зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю. ФОП ОСОБА_1 ознайомлена з указаним актом, що підтверджується її підписом (а.с.20-21).

05.10.2019р. інспектором праці Попович А.О. складено вимогу про надання документів №ЧВ-937/18/321/ВД, на підставі якої у зв`язку із відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю та неможливості проведення інспекційного відвідування, строк його проведення зупинено на 2 (два) дні з 05.10.2018р. по 08.10.2018р. Даною вимогою фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 зобов`язано у строк до 09.10.2018р. надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування. У вимозі також відображено відмітку про отримання одного її примірника ОСОБА_1 (а.с.72).

За результатами інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 було складено акт №ЧВ-937/18/321/НД/АВ від 10.10.2018р., яким зафіксовано порушення законодавства про працю, а саме: ст.21, ст.24 КЗпП України, в частині фактичного допуску до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працівників - ОСОБА_2 з кінця вересня 2018 року; ОСОБА_3 з 04.09.2018р. та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22-28).

На підставі висновків вказаного акту, 10.10.2018р. винесено припис про усунення виявлених порушень №ЧВ-937/18/321/НД/АВ/П, в якому надано строк до 10.11.2018р. на їх усунення (а.с.80-81).

Також, інспектором праці Попович А.О. 11.10.2018р. складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ФОП ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП (а.с.29).

Постановою Хотинського районного суду від 05.11.2018р. провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у її діях (а.с.33-34).

25.10.2018р. позивачу направлено повідомлення про розгляд справи за ст.265 КЗпП України за №3117/0/04-2/18, в якому, зокрема, вказано про необхідність з`явитися в Управління Держпраці у Чернівецькій області 01.11.2018р.

01.11.2018р. начальником Управління Луцак І.Г. прийнято постанову №ЧВ-937/18/321/НД/АВ/П/ПТ/ТД-ФС/311 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України у розмірі 335 070,00грн. за порушення вимог ст.21, ст.24 КЗпП України (а.с.13-16).

Позивач, не погодившись із прийнятою Управлінням Держпраці постановою за результатами проведеної перевірки, звернулася до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач допустив до роботи осіб без оформлення належним чином трудових відносин, чим порушив наведені вище положення чинного законодавства про працю.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Частиною 1 статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За змістом частин 3, 4 статті 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас, відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) передбачено також Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до частини 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України і частиною 3 статті 41 Кодексу про адміністративні правопорушення України передбачено відповідальність для фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Штраф за частиною 2 статті 265 КЗпП України є фінансовою санкцією, яка накладається постановою уповноваженої посадової особи Держпраці, що може бути оскаржена в судовому порядку, а штраф за частиною 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення є адміністративною відповідальністю і накладається згідно із рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що і стаття 265 КЗпП, і стаття 41 КУпАП були викладені в такій редакції Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014.

Вищезазначений закон передбачав введення статтею 265 КЗпП фінансових санкції для роботодавців - юридичних та фізичних осіб-підприємців, у вигляді штрафу у розмірі від 1 до 30 мінімальних заробітних плат за допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин, оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, виплати заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску та податків, порушення термінів виплати заробітної плати більш ніж за один місяць, виплати не в повному обсязі, недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці та порушення інших вимог трудового законодавства.

Натомість ст.41 КУпАП мала на меті запровадити штрафи для посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин; за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» іншою особою, а також інше грубе порушення законодавства про працю.

Тобто ключової відмінністю цих двох статей є суб`єктний склад правопорушення. Завдяки цьому одночасно до відповідальності може бути притягнено юридичну особу як роботодавця (за ст.265 КЗпП України) та посадову особу цієї юридичної особи (за ст.41 КУпАП) за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин.

Однак, у разі притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця на підставі абзацу другого ч.2 ст.265 КЗпП і ч.3 ст.41 КУпАП, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення (допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору).

Колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може двічі притягатися до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Оскільки в обох нормах йдеться про юридичну відповідальність та одне й те саме правопорушення, для застосування ст. 61 Конституції України необхідно з`ясувати чи належить відповідальність, передбачена статтею 265 КЗпП України і статтею 41 КУпАП до одного виду.

Так, диспозиції абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.3 ст.41 КУпАП в частині визначення правопорушення абсолютно тотожні: "фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)", а обставини, що послугували підставою їх встановлення для позивача - ідентичні.

Враховуючи вищенаведені ознаки, а також пріоритетність тлумачення, яке у найбільшій мірі відповідає інтересам людини, колегія суддів дійшла висновку, що правопорушення, передбачені у частині 2 статті 265 КЗпП України так само, як і правопорушення, передбачене у частині 3 статті 41 КУпАП, належить до адміністративної відповідальності.

Застосовуючи ці підходи до справи, що розглядається, колегія суддів звертає увагу, що постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 листопада 2018 року закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 41 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Дана постанова набрала законної сили (а.с.32-34).

Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено відсутність факту допуску ОСОБА_1 працівників до роботи, без оформлення трудового договору.

Згідно частини 4 та 5 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини 6 та 7 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції не врахував, що постанова Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.11.2018р. є обов`язковою в даному випадку в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, враховуючи положення ч.6 ст.78 КАС України та постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.11.2018 р., суд вважає доведеним факт відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, встановленого ч.3 ст.41 КУпАП, що передбачає санкції за допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Оскільки позивач є фізична особа-підприємець, а відтак, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення (допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору) за ч.2 ст.265 КЗпП України і ч.3 ст.41 КУпАП, в разі відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП України, відсутнім в його діях є і склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.265 КЗпП України.

Суд першої інстанції вищевикладеного не врахував.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами ч.6 ст.139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як видно із матеріалів справи, за подання адміністративного позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 3350,70грн., що підтверджено квитанціями №115 від 26.11.2018р. (а.с.3) та №1/КЗ від 05.12.2018р. (а.с.52), та за подання апеляційної скарги на рішення суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 5027,00грн., що підтверджено квитанціями №85 від 27.05.2019р. та №3 від 07.06.2019р.

Зазначені судові виплати слід стягнути з Відповідача.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області №ЧВ-937/18/321/НД/АВ/П/ПТ/ТД-ФС/311 від 01.11.2018р. про накладення штрафу в розмірі 335070 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на відшкодування судових витрат у зв`язку зі сплатою судового збору 8377,70 (вісім тисяч триста сімдесят сім гривень) 70 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернівецькій області (58003, м.Чернівці, вул.Зелена, 3, ЄДРПОУ 3988333).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 липня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.