Справа № 500/4830/19
Суддя: Швець В. М.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/4830/19
Провадження № 2-а/500/130/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Одеській області Борогана Сергія Панасовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1273064 від 28 червня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до поліцейського роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Одеській області Борогана С.П. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1273064 від 28 червня 2019 року, якою на підставі ч.3 ст.121 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення штраф у розмірі 340грн. та закриття провадження по справі, мотивуючи тим, що складена постанова є незаконною, відсутні докази скоєння правопорушення, позивач жодного порушення правил дорожнього руху не допускав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, але в судове засідання не з`явився, тому суд розглядає справу за його відсутності. Відзив на позов відповідач не надав.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 28 червня 2019 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1273064, яке було розглянуто рядовим поліції відділу організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеської області Бороган С.П., позивач ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.3 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340грн.

За змістом зазначеної постанови відповідач ОСОБА_2 зазначив про те, що 28 червня 2019 року о 12 годині 11 хвилині 30 секунді, ОСОБА_1 , в місті Ізмаїл по вулиці Промисловій, 1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110557 держ. номер НОМЕР_1 та не пройшов обов`язків технічний контроль на транспортний засіб, що підлягає такому, чим порушив п.31.3.б ПДР - експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обов`язків технічний контроль.

Відповідно до приписів ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В порушення вищезазначених норм особою, що винесла протоколу не вказані в постанові жодні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , крім того такі докази не надані суду разом із запереченнями проти позову.

Таким чином, висновки відповідача щодо порушення з боку водія транспортного засобу п.п. 31.3.б. ПДР України є такими, що не відповідають діючому законодавству та дійсним обставинам справи, бо не підтверджені жодним доказом.

Аналогічний висновок зазначено в постанові Верховного суду України від 31 липня 2018 року по справі №552/5623/16-а.

Крім того, Постановою КМУ №137 від 30.01.2012 року затверджений порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу технічного стану транспортного засобу. Згідно цього порядку не підлягають обов`язковому контролю легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку) мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезенні пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи строком експлуатації до двох років.

Транспортний засіб відноситься до категорії легкових, позивач не здійснює підприємницької діяльності пов`язаної з використанням автомобіля, як таксі та не використовує для перевезення пасажирів або з метою прибутку.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Але, як вбачається з матеріалів, складених відповідачем, ці обставини не враховувались. Дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності досліджені не були. Постанову винесено без урахування ст.ст.34-35 КУпАП.

Таким чином, порушення, які були допущені відповідачем ОСОБА_2 при винесенні постанови серії ЕАВ № 1273064 від 28 червня 2019 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн., є підставою для визнання постанови протиправною шляхом скасування з припиненням провадження у справі.

Відповідно до ст. 286 ч. 3 п. 3 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ № 1273064 від 28 червня 2019 року, якою на підставі ч.3 ст.121 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення штраф у розмірі 340грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Одеській області Борогана Сергія Панасовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1273064 від 28 червня 2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1273064 від 28 червня 2019 року, якою на підставі ч.3 ст.121 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 340грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 29 липня 2019 року.

Суддя: В.М.Швець