Справа № 160/4842/19
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Справа № 160/4842/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №160/4842/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АШЕР 8" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АШЕР 8" (далі ТОВ "АШЕР 8", підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ №2960-п від 23.05.2019р., винесений Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, відповідно до якого було призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "АШЕР 8" з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ "ГЕРІОН ЛЮКС" () за період з 01.12.2018р. по 31.12.2018р.

Справі за вищезазначеним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/4842/19 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Барановському Р.А.

Ухвалою суду від 29.05.2019р. відкрито провадження в адміністративній справі №160/4842/19 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження згідно ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні.

Згідно ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи №160/4842/19 у спрощеному провадженні.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "АШЕР 8" зазначило, що оскаржуваний наказ податкового органу є протиправним, оскільки був прийнятим Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області за відсутності законодавчо визначених підстав для призначення документальної позапланової виїзної перевірки підприємства згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Позивач зауважив, що не надання відповіді на запит контролюючого органу, складеного з порушеннями пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України з огляду на відсутність у них інформації про порушення позивачем вимог податкового законодавства, не породжує жодних негативних наслідків для останнього та звільняє його від обов`язку надавати пояснення та документи на такі запити.

Позиція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відображена у відзиві на адміністративний позов, у якому відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог. Відповідач зазначає, що за наслідками аналізу податкової інформації, що міститься у базах даних контролюючого органу, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, контролюючий орган вправі надіслати платникові запит щодо такої інформації, а у випадку не надання пояснень та їх документальних підтверджень - здійснити позапланову перевірку. При цьому, як зауважив відповідач, чинним законодавством не передбачено обов`язок контролюючого органу зазначати у запиті, аналіз якої саме податкової інформації став підставою для направлення запиту, у зв`язку з чим вважає, що призначаючи документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "АШЕР 8", у тому числі на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодекс України, діяв у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

ТОВ "АШЕР 8" () зареєстровано як суб`єкта підприємницької діяльності юридичну особу від 05.08.2015р. та 06.08.2015р. взято на облік у контролюючих органах за №80.

Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області направлено на адресу підприємства запит «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) за вих. №45201/10/04-36-14-12-11 від 16.04.2019р., в якому відповідач витребував у підприємства письмові пояснення із документальним підтвердженням, що стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення обліку і звітності) позивача із ТОВ «ГЕРІОН ЛЮКС» за грудень 2018 року.

У вищезазначеному запиті контролюючий орган зазначає, що ним виявлено факти про недостовірність визначення ТОВ "АШЕР 8" даних податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «ГЕРІОН ЛЮКС» за грудень 2018 року в сумі 2 417 910, 00 грн., посилаючись на аналіз податкової інформації (зокрема, відомості в інформаційних базах даних ДФС України, Єдиного реєстру податкових накладних, фінансової та податкової звітності по ТОВ «ГЕРІОН ЛЮКС» та по його контрагентам-постачальника).

У відповідь на отриманий від податкового органу запит підприємством складено та направлено до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області лист за вих. №03/05/19-1 від 03.05.2019р., в якому позивач відмовив у наданні запитуваної інформації з підстав недостатньої обґрунтованості запиту та відсутністю жодних законних і правових підстав для його надсилання.

На підставі п.19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1, п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "АШЕР 8" ()» за №2960-п від 23.05.2019р., в якому відповідачем наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "АШЕР 8" () з 27.05.2019р. тривалістю 5 робочих днів з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ГЕРІОН ЛЮКС» () за період з 01.12.2018р. по 31.12.2018р.

Судом також встановлено, що позивач відмовився від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що складено Акт «Про недопуск до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "АШЕР 8" ()» за №29327/04-36-14-11/39934908 від 27.05.2019р.

Не погодившись із вищезазначеним наказом контролюючого органу про проведення перевірки, ТОВ "АШЕР 8" звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

При вирішенні спору суд виходить із того, що податкова перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, в тому числі, документальних позапланових виїзних, є належною підставою для прийняття наказу про проведення перевірки.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених Кодексом.

Згідно із абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Так, положення підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначають таку підставу як отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Приписи підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначають такою підставою недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що підпункти 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України передбачають абсолютно різні підстави для проведення позапланових перевірок, проте спільним для обох підстав є обставина ненадання або надання не у повному обсязі пояснень та документальних підтверджень протягом десяти календарних днів на письмовий запит податкового органу.

В разі надсилання запиту, де зазначено порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та в разі недотримання платником податків вимог щодо надання пояснень та документальних підтверджень, відповідна перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

У випадку надсилання запиту, в якому містяться відомості про виявлення недостовірності даних і відповідної декларації та не вжиття особою дій щодо надання у встановленому порядку відповіді на вказаний запит, перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» №1245 від 27.12.2010р.

У відповідності до положень п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

- податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України).

Водночас, у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Пункт 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» №1245 від 27.12.2010р., яка розроблена у відповідності до пунктів 73.2 та 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, також встановлює, що у запиті щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин обов`язково зазначаються підстави для його надіслання.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що у запиті Головного управління ДФС у Дніпропетровській області «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень» за вих. №45201/10/04-36-14-12-11 від 16.04.2019р. відповідач, посилаючись на проведений аналіз податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, на проведений аналіз інформаційних баз контролюючих органів, дійшов висновку про недотримання позивачем, у тому числі норм п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, а також інших норм податкового законодавства у зв`язку з тим, що позивач співпрацював із суб`єктом господарювання, який має «ознаки фіктивності» (дані ознаки також були встановлені виключно шляхом аналізу податкових інформаційних баз).

При цьому, всупереч приписам п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, названий запит не містить жодного конкретного факту, що свідчить про порушення контрагентом позивача або самим позивачем податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Окрім того, у вищезазначеному запиті взагалі відсутні посилання на конкретний факт виявлення недостовірності даних, що містяться у поданих позивачем та/або його контрагентами, зокрема: ТОВ «ГЕРІОН ЛЮКС» податкових декларацій, податкових накладних тощо.

Натомість, зі змісту запиту, надісланому Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на адресу ТОВ "АШЕР 8", вбачається, що інкриміновані позивачу порушення полягають лише у самій участі останнього в господарських операціях з придбання товару у вказаного контрагенту, оскільки при подальшому дослідженні даного ланцюга постачання на певних етапах контролюючий орган не зміг встановити походження та виробника товару.

З вищенаведеного слідує, що у вищезазначеному запиті контролюючим органом не зазначено конкретних підстав для отримання податковим органом інформації у контексті походження та змісту податкової інформації, на підставі якої податковий орган дійшов висновку про можливі порушення позивачем вимог податкового законодавства, не вказано, за результатами аналізу якої саме інформації та в який спосіб отримані відомості про можливі порушення підприємством вимог податкового законодавства, і взагалі не наведено, які конкретні факти свідчать про порушення позивачем податкового законодавства.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.03.2018р. у справі №810/1438/17 - ненадання відповіді на запит контролюючого органу, складеного з порушеннями пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, не породжує жодних негативних наслідків для платника податків та не може бути підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків.

Крім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про встановлення податковим органом сумнівності у фактах здійснення операцій між позивачем та зазначеними контрагентами.

Отже, зважаючи на те, що відповідачем не зазначено у направленому позивачу запиті конкретних фактів на підтвердження порушень ТОВ "АШЕР 8" податкового та/або іншого законодавства всупереч вимогам п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, позивач був звільнений від обов`язку надавати пояснення та документи на такий запит Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, що зумовлює відсутність у відповідача законодавчо визначених підстав для призначення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства у відповідності до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Зазначена правова позиція також узгоджується із висновками Верховного Суду, зробленими в постанові від 27.02.2018р. у справі №820/19845/14 (адміністративне провадження №К/9901/8919/18).

Таким чином, з вищенаведеного слідує, що позивач скористався своїм правом в частині не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, тобто проведення перевірки підприємства позивача фактично не відбулось, у зв`язку з чим наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №2960-п від 23.05.2019р. не є реалізованим та не вичерпав свою дію, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із приписами ч. 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, заперечуючи проти позову, не довів суду, що, при винесенні наказу «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "АШЕР 8" ()» №2960-п від 23.05.2019р., він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, позов ТОВ "АШЕР 8" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду ТОВ "АШЕР 8" понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в сумі 1921, 00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №2464 від 27.10.2019р. на суму 1921, 00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000, 00 грн.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000, 00 грн., суд звертає увагу на таке.

Згідно із приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На виконання вимог частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України представник ТОВ "АШЕР 8" подав до суду копії наступних документів:

-договір про надання правової допомоги за №13/19 від 27.05.2019р.;

-рахунок на оплату послуг №37 від 27.05.2019р. на суму 8000, 00 грн., який виставлено позивачу постачальником послуг (Адвокатське об`єднання «Білі комірці»;

-акт про надання послуг №37 від 28.05.2019р. на суму 8000, 00 грн.;

-платіжне доручення №2468 від 28.05.2019р. на суму 8000, 00 грн.

Таким чином, оплата позивачем послуг в сфері права у загальному розмірі 8000, 00 грн. здійснена відповідно до платіжного доручення №2468 від 28.05.2019р. на суму 8000, 00 грн. є документально підтвердженою та відноситься до складу судових витрат. Розмір витрат є співмірним з складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та підлягає розподілу за наслідками судового розгляду справи.

Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов ТОВ "АШЕР 8" - задоволено повністю, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1921, 00 грн. та понесені останнім витрати на правову допомогу 8000, 00 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі №160/4842/19 (Головне управління ДФС у Дніпропетровській області).

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АШЕР 8" (зазначене позивачем у позовній заяві місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 94; ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а; ) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "АШЕР 8" ()» за №2960-п від 23.05.2019р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АШЕР 8" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () судові витрати позивача по сплаті судового збору за звернення до суду із даним позовом в сумі 1921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АШЕР 8" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () понесені позивачем витрати на правову допомогу, відповідно до Договору про надання правової допомоги №13/19 від 27.05.2019р. у розмірі 8000, 00 грн. (вісім тисяч гривень).

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.А. Барановський