Справа № 295/5855/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/5855/19

Головуючий у 1-й інстанції: Полонець С.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

30 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту Патрульної поліції старшого сержанта поліції Бірулі Вячеслава Валерійовича про визнання протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Бірулі Вячеслава Валерійовича, в якому просив визнати дії інспектора патрульної поліції протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВР №280524 від 05.04.2019.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 18.06.2019 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апепеляційну скаргу, в якій просить рішення Богунського районного суду м.Житомира від 18.06.2019 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема апелянт зазначає, що під час керування транспортним засобом позивач мав при собі реєстраційний документ відповідного органу країни експорту, в даному випадку таким документом є Certificate of Title #НОМЕР_1 від 29.11.2018.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема направленням на електронну адресу відповідача повістки про виклик до суду від 25.07.2019, копії ухвал від 25.07.2019 та копії апеляційної скарги, а також телефонограмою (а.с.60-63), та з моменту оприлюднення судом апеляційної інстанції на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі (25.07.2019).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та зважаючи на скорочені терміни розгляду даної категорії справ, встановлені ст.286 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та зважаючи на скорочені терміни розгляду даної категорії справ, встановлені ст.286 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, поліцейським роти 1 батальйону 1 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції Бірулею Вячеславом Валерійовичем 05.04.2019 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ВР №280524 за те, що він 05.04.2019 о 15 год. 25 хв. в Одеській області, Білявському районі на а/д Київ-Одеса 450 км. керуючи транспортним засобом Lexus IS250C з номерним знаком НОМЕР_2, що не відповідає державному стандарту, а також було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.1 (б) ПДР України.

Не погоджуючись з діями інспектора патрульної поліції та вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Залишаючи адміністративний позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 47 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 08.09.1998 встановлено, що на транспортні засоби, що доставляються своїм ходом до місця державної реєстрації з підприємств-виробників, авторемонтних підприємств, торговельних організацій, з-за кордону, а також зняті з обліку транспортні засоби видаються номерні знаки для разових поїздок строком на два місяці. Однак, таких номерних знаків на транспортний засіб, яким керував позивач, у нього не було та під час перевірки документів поліцейським також було встановлено, що у позивача був відсутній документ на транспортний засіб.

Суд першої інстанції також зазначив, що позивач не зробив посилань на обставини та не надав відповідних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України, з чого можна було б зробити висновок про те, що постанову у справі про адміністративне правопорушення було складено з порушенням діючих норм законодавства. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами п. 2.1. б) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо протиправності дій інспектора патрульної поліції та винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів враховує наступне.

Так, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що 05.04.2019 під час керування транспортним засобом Lexus IS250C з номерним знаком НОМЕР_2 позивач, у відповідності до п.29 постанови КМУ №1388 від 08.09.1998, мав при собі реєстраційний документ на транспортний засіб відповідного органу країни експорту, що в даному випадку таким документом є Certificate of Title #НОМЕР_1 від 29.11.2018.

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. (далі - Порядок № 1388).

Пунктом 3 Порядку визначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

Пунктом 10 Порядку встановлено, що Державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Таким чином, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків та проводиться з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів.

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Відповідно до п.29 Порядку №1388, у разі коли транспортні засоби перебували в експлуатації за межами України і були зареєстровані у відповідних органах іншої держави, обов`язковим є подання до сервісних центрів МВС реєстраційних або прирівняних до них документів такої держави.

Таким чином, колегія суддів враховуючи доводи апелянта, дійшла висновку, що транспортний засіб Lexus IS250C з номерним знаком Сполучених Штатів Америки НОМЕР_2 відповідає стандарту країни походження, що підтверджується відповідним документом, а саме Certificate of Title #НОМЕР_1 від 29.11.2018 (а.с.5) та зазначає, що позивач не міг пред`явити реєстраційний документ на транспортний засіб з номерним знаком, що відповідає державним стандартам, оскільки номерні знаки державного зразка автомобіль отримає після того як буде розмитнений та зареєстрований у сервісному центрі МВС.

Однак, станом на 05.04.2019 ввезений позивачем на територію України транспортний засіб Lexus IS250C з номерним знаком Сполучених Штатів Америки НОМЕР_2 розмитнений не був, та згідно посвідчення про реєстрацію ТЗ від 15.04.2019 серії НОМЕР_3, виданого Житомирською митницею ДФС позивачу надано право на реєстрацію транспортного засобу в підрозділі МВС України, який відповідно до законодавства України, уповноважений здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ.

Таким чином, відповідач передчасно дійшов висновку про порушення позивачем вимог п.2.1 (б) ПДР України.

За таких обставин факт вчинення позивачем порушення п. 2.1 (б) ПДР України за яке передбачена адміністративна відповідальність, згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, яке зазначено в постанові ВР №280524 року від 05.04.2019, на думку суду, є недоведеним, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування винесеної ним постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, належна оцінка цим обставинам судом надана не була, відтак суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому позиція суду першої інстанції щодо доведеності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП є помилковою.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність спірної постанови відповідача, внаслідок чого позовні вимоги про скасування постанови інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту Патрульної поліції старшого сержанта поліції Бірулі Вячеслава Валерійовича серії ВР №280524 від 05.04.2019 підлягають задоволенню, а провадження у справі - закриттю з огляду на вимоги п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Водночас суд не вбачає підстав для визнання дій інспектора патрульної поліції протиправними, оскільки статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено повноважень суду щодо визнання дій інспектора патрульної поліції протиправними.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, а тому в порядку ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 червня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту Патрульної поліції старшого сержанта поліції Бірулі Вячеслава Валерійовича серії ВР №280524 від 05.04.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КпАП України та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.