Справа № 1.380.2019.001485
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6210/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Носа С.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року, ухвалене суддею Кузан Р.І., м. Львів, дата складання повного тексту рішення 20 травня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання незаконним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

30.03.2019 позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить

визнати незаконним та скасувати рішення відповідача №7 від 05.03.2019 про відмову йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати відповідача зарахувати до його пільгового стажу період роботи: з 16.09.1986 по 21.11.1993 на посаді водія автомобіля БілАЗ, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі видобутку сірчаної руди з кар`єру рудника відкритих гірничих робіт, колон технологічного транспорту: №1, №4, №3 по вивезенні руди і породи автотранспортного цеху №1, цеху автотранспортного розкриву рудника відкритих гірничих робіт, дільниці автотранспортного розкриву рудника відкритих гірничих робіт, дільниці автотранспортного розкриву рудника відкритих гірничих робіт у Яворівському виробничому об`єднанні "Сірка", що передбачено Списком №2, розділ 1, підрозділ 1, п «а», поз.2010100а-11442, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10; з 03.09.1997 по 28.02.2002, з 15.03.2002 по 26.07.2003, з 01.09.2003 по 24.04.2004, з 28.05.2004 по 20.01.2005, з 01.03.2005 по 13.10.2005, з 30.11.2005 по 21.05.2006, з 31.05.2006 по 24.09.2006, з 14.10.2006 по 16.08.2010, з 16.08.2010 по 10.01.2013, з 15.01.2013 по 27.05.2013 на посаді водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, в підрозділі цеху великовантажних автомобілів Олімпіадійського гірничо-збагачувального комбінату (Северо-Енисейський район Красноярського краю) ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс», що передбачено Списком №2 розділ 1, «Гірничі роботи», код позиції 2010100а-11442 та призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22.01.2019.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №7 від 05.03.2019 про відмову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 період роботи: з 16.09.1986 по 21.11.1993 на посаді водія автомобіля БілАЗ зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі видобутку сірчаної руди з кар`єру рудника відкритих гірничих робіт, колон технологічного транспорту: №1, №4, №3 по вивезенні руди і породи автотранспортного цеху №1, цеху автотранспортного розкриву рудника відкритих гірничих робіт, дільниці автотранспортного розкриву рудника відкритих гірничих робіт, дільниці автотранспортного розкриву рудника відкритих гірничих робіт у Яворівському виробничому об`єднанні «Сірка», що передбачено Списком №2, розділ 1, підрозділ 1, п «а», поз.2010100а-11442, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10; а також період роботи з 03.09.1997 по 28.02.2002, з 15.03.2002 по 26.07.2003, з 01.09.2003 по 24.04.2004, з 28.05.2004 по 20.01.2005, з 01.03.2005 по 13.10.2005, з 30.11.2005 по 21.05.2006, з 31.05.2006 по 24.09.2006, з 14.10.2006 по 16.08.2010, з 16.08.2010 по 10.01.2013, з 15.01.2013 по 27.05.2013 на посаді водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, в підрозділі цеху великовантажних автомобілів Олімпіадійського гірничо-збагачувального комбінату (Северо-Енисейський район Красноярського краю) ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс», що передбачено Списком №2 розділ 1, «Гірничі роботи», код позиції 2010100а-11442 та призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22.01.2019.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зайнятість позивача на посаді водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, в підрозділу цеху великовантажних автомобілів Олімпіадійського гірничо-збагачувального комбінату (Севере-Енисейський район Красноярського краю) АТ «Золотодобувна компанія «Полюс» є документально підтвердженою, а тому стаж роботи на займаній посаді слід зарахувати до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. б) ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідачу надано необхідні для підтвердження права позивача на пенсійне забезпечення документи, які видані в належному порядку та з урахуванням вимог законодавства держави, на території якої здійснювалося їх оформлення, що відповідає приписам ст.ст. 6, 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн та ст.ст. 5, 10, 11 Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Відтак, наявні всі необхідні підстави, передбачені нормами чинного законодавства, для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Доказів, які б спростовували такий висновок суду відповідачем не надано.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його постановленим з порушенням норм чинного законодавства, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржило його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що наданими документами не підтверджено періоди роботи ОСОБА_1 на посаді водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, в підрозділі цеху великовантажних автомобілів Олімпіадійського гірничо- збагачувального комбінату (Северо-Енисейський район Красноярського краю) АТ «Золотодобувна компанія «Полюс». Період роботи АТЗТ «Газимур» в якості машиніста автомобільного крана (водій-крановщик) в кар`єрі не може бути врахований пільгового стажу роботи у зв`язку із відсутністю атестації робочих місць за умовами праці у даний період. Таким чином, не підтверджено 12 років 6 місяців роботи за Списком № 2, що є необхідною умовою для призначення пенсії при досягненні 55-річного віку. Відтак, підстав для призначення пенсії за віком за Списком № 2 ОСОБА_1 у віці 55 років немає. Повторно питання щодо права на пенсію за віком за Списком №2 може розглядатися при досягненні ОСОБА_1 58 років, за умови підтвердження наданих документів.

Апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта.

28.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до підп.2 п. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви позивач долучив необхідні документи на підтвердження трудового стажу на посаді, яка входить до Списку №2.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 06.03.2019 №408/03-28 повідомило позивача про те, що рішенням №7 від 05.03.2019 відмовлено ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком відповідно до підп.2 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з посиланням на те, що наданими позивачем документами не підтверджено періоди роботи ОСОБА_1 на посаді водія автомобіля, зайнятого та транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, в підрозділу цеху великовантажних автомобілів Олімпіадійського гірничо-збагачувального комбінату (Севере-Енисейський район Красноярського краю) АТ «Золотодобувна компанія «Полюс», а період роботи АТ ЗТ «Газимур» в якості машиніста автомобільного крана (водій-крановщик) в кар`єрі не може бути врахований до пільгового стажу роботи у зв`язку із відсутністю атестації робочих місць за умови праці у даний період.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених вказаним Законом.

Згідно ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Стаття 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з п.б ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Встановлено, що позивачем досягнуто пенсійного віку 55 років та підтверджено загальний трудовий стаж 36 років 03 місяці 27 днів, що не заперечується відповідачем. Також, відповідач до пільгового стажу роботи позивача зарахував періоди роботи на ДП «Новояворівське державне гірничо хімічне підприємство «Сірка», що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Однак, віднесення до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 на посаді водія автомобіля, зайнятого та транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, в підрозділі цеху великовантажних автомобілів Олімпіадійського гірничо-збагачувального комбінату (Севере-Енисейський район Красноярського краю) АТ «Золотодобувна компанія «Полюс» відповідачем заперечується.

Статтею 9 Конституції України перебачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Згідно ч.2 ст.6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою. Згідно з ст. 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 01.12.1991, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації, а у ст. 10 Угоди зазначено, що Держави-учасниці Співдружності, у свою чергу, беруть на себе зобов`язання вживати необхідних заходів до встановлення обставин, що мають вирішальне значення для визначення права на пенсію.

Процедура застосування Списків №1 і №2 визначена, Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок №383)

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 вказаного Порядку.

Пунктом 10 вказаного Порядку№383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 01.08.1992 №422 та, розробленими на виконання постанови №442, Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативно-правових актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку №383 та підп.1.5 п. 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

З аналізу норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №383 суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Встановлено, що для підтвердження результатів атестації робочого місця водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі в АТ «Полюс Красноярськ» Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області надано наступні документи: наказ № 9/а від 12.03.2003 «Про створення постійно діючої комісії для атестації робочих місць за умовами праці»; наказ № 162 від 20.12.2003 «Про завершення першого етапу атестації робочих місць»; наказ № 813-а від 01.11.2008 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці»; протокол № 1 атестації робочих місць за умовами праці в ЗАТ «Полюс» від 25.11.2011; наказ № 288/2-п від 30.11.2011 «Про завершення атестації робочих місць ЗАТ «Полюс»; наказ № 270/2-п від 29.07.2015 «Про створення постійно діючої комісії по проведенню атестації робочих місць за умовами праці»; наказ № 7-п від 19.01.2016 «Про завершення проведення спеціальної оцінки умов праці»; історичну довідку № 356 від 29.11.2018, видану AT «Полюс Красноярськ»; довідку, уточнюючу результати атестації робочих місць № 355 від 29.11.2018. Згідно з вказаною довідкою в AT «Золотодобувна компанія «Полюс» перший етап атестації робочих місць за умовами праці був проведений з 20.03.2003 по 20.12.2003. Повторна атестація робочих місць па підприємстві проведена у період з 01.11.2008 по 30.11.2011. Крім цього, долучено карту атестації робочого місця за умовами праці водія автомобіля, згідно з якою робота на даній посаді передбачає право на дострокове пенсійне забезпечення за Списком 2 розділ 1 «Гірничі роботи»; карту № 918 спеціальної оцінки умов праці водія автомобіля; карту № 948 спеціальної оцінки умов праці водія автомобіля.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що зайнятість ОСОБА_1 на посаді водія автомобіля, зайнятого на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесі відкритих гірничих робіт, в підрозділу цеху великовантажних автомобілів Олімпіадійського гірничо-збагачувального комбінату (Севере-Енисейський район Красноярського краю) АТ «Золотодобувна компанія «Полюс» є документально підтвердженою, а тому стаж роботи на займаній посаді слід зарахувати до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у п. 2 ч. 2 ст. 114, п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 8-10 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», Методичних рекомендаціях для проведення атестації робочих місць за умовами праці, розроблені на виконання Постанови №442, не встановлено обов`язку для позивача подавати перелік атестованих робочих місць, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, а відсутність такого переліку не зумовлює позбавлення особи такого права.

Отже, відповідачу надано необхідні для підтвердження права позивача на пенсійне забезпечення документи, які видані в належному порядку та з урахуванням вимог законодавства держави, на території якої здійснювалося їх оформлення, що відповідає приписам ст.ст. 6, 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн та ст.ст. 5, 10, 11 Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Суд апеляційної інстанції вважає бнезпідставними покликання апелянта на те, що згідно з висновком державної експертизи умов праці від 11.05.2010 №17-а, виданого Агенством праці і зайнятості населення Красноярського краю, проведення атестації за умовами праці на робочих місцях в підрозділі Рудоуправління Олімпіадійського гірничо-збагачувального комбінату ЗАТ «Полюс» по окремих видах робіт не відповідає вимогам «Порядку провденення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого наказом Мінздоровсоцрозвитку РФ від 31.08.2007 №569, а в документах, оформлених при проведенні атестації робочих місць за умовами праці на 473 робочих місцях не відповідають державним нормативним вимогам охорони праці.

Положеннями частини 1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Встановлено, що відповідачу для обчислення стажу роботи позивача на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах надано трудову книжку від 15.01.1985 ( НОМЕР_1 ), вкладиш в ній від 27.05.2013 (ВТ № 9535052) та довідки, уточнюючі характер роботи в умовах, посадах, що дають право на дострокову пенсію № 73 від 08.10.2018, №204 від 08.10.2018, №207 від 08.10.2018.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оскаржуване рішення відповідача №7 від 05.03.2019 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не грунтується на нормах права, а тому правомірно скасоване судом першої інстанції.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 на момент звернення до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мав необхідний стаж роботи та вік, що давали йому право на призначення вказаної пенсії, а відтак судом першої інстанції правомірно задоволено його позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання незаконним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що безпідставними є покликання апелянта на те, що період роботи позивача в АТЗТ «Газимур» в якості машиніста автомобільного крана в кар`єрі не може бути врахований до пільгового стажу роботи у зв`язку з відсутністю атестації робочих місць за умови праці у даний період, оскільки позивач вимогу про зарахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу не заявляє.

Апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятогорішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі №1.380.2019.001485 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання незаконним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. Б. Хобор
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 30.07.2019.