Справа № 300/404/19
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення апеляційного провадження

29 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6122/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Попка Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

суддя у І інстанції Микитюк Р.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення 23 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - ГУ ДФС) № Ф-64059-54 від 11 лютого 2019 року про сплату боргу (недоїмки).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 300/404/19 позов було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа. Позивач, перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, має перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та вести єдиний податковий облік і сплату податків, у тому числі і сплату єдиного внеску, саме як фізична особа-підприємець за видом діяльності у сфері права (КВЕД 69.10). Тому твердження контролюючого органу про наявність у позивача обов`язку окремо сплачувати єдиний соціальний внесок, як самозайнята особа та як фізична особа-підприємець, призводить до подвійного оподаткування.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ДФС, яке у своїй скарзі просить його скасувати та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до приписів частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Пунктом 21 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що типовими адміністративними справами є адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухвалення рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2019 року відкрито провадження у зразковій адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги (справа № 520/3939/19).

Ознаками вказаної типової справи, є:

1) позивач - самозайнята особа, яка є платником єдиного внеску, у межах провадження незалежної професійної діяльності (наукової, літературної, артистичної, художньої, освітньої, викладацької, медичної практики, адвокатської практики, нотаріальної практики, релігійної (місіонерської) діяльності);

2) відповідач - територіальний орган ДФС України;

3) спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права;

4) позивачі заявили аналогічні позовні вимоги.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана справа підпадає під ознаки типової.

Згідно із частинами 1, 2 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

Провадження у типовій справі підлягає відновленню з дня набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до набрання чинності рішенням Верховного суду у зразковій справі № 520/3939/19.

Керуючись статтями 236, 241, 243, 291, 311, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 300/404/19 до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 520/3939/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
Я. С. Попко