Справа № 120/1820/19-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 липня 2019 р. справа № 120/1820/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.,

позивач: не з`явився,

представників відповідача: Пустовіта А.С., Могирчук В.В.,

представник третьої особи (1): не з`явився,

представника третьої особи (2): Зорогляна А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Військова частина НОМЕР_1 , 2) ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Військова частина НОМЕР_1 , 2) ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у 2018 році був призваний на строкову військову службу як військовозобов`язаний. Під час проведення співбесіди позивач повідомив призовну комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що має право на відстрочку від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами. Проте, наявність обставин, які дають підстави для відстрочки від призову не були взяті до уваги, що і стало підставою звернення до суду.

Ухвалою від 10.06.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 01.07.2019 задоволено заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.07.2019 року ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, задоволено заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 та залучено його до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, оскільки рішення у справі може вплинути на їх права, інтереси або обов`язки.

Відповідачем 23.07.2019 року поданий відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач ОСОБА_1 не звертався до призовної комісії із заявою про відстрочку призову на строкову службу, в зв`язку із сімейними обставинами та відповідно не надав жодних документів, які б підтверджували його право на таку відстрочку.

В судове засідання 23.07.2019 позивач не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 35/.

В наступне судове засідання 29.07.2019 року позивач також не з`явився про дату, час і місце засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повісткою про виклик, одержаною під розписку матір`ю позивача /а.с.99/.

Частина 4 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) регламентує: вважається, що повістку вручено також у разі одержання її під розписку будь-яким повнолітнім членом сім`ї адресата, який проживає разом з ним. Особа, яка одержала повістку, зобов`язана негайно повідомити про неї адресата.

В судовому засіданні представники відповідача заявлений позов не визнали, заперечили щодо його задоволення та просили відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву /а.с.78-82 /.

Представник третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 заперечив щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити в позові, на підставі аргументів, наведених у поданій ними заяві /а.с. 59-65/.

Представник третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору на стороні відповідача військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом направлення ухвали суду, повістки на адресу реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення, із відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не була вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею ( частина 1 статті 205 КАС України).

Таким чином, враховуючи належне повідомлення учасників справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності позивача та третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - військової частини НОМЕР_1 відповідно до частини першої статті 205 КАС України.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 за рішенням районної призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол №1 від 01.10.2018 року) визнаний придатним до військової служби та призваний на строкову військову службу у військову частину НОМЕР_1 м. Київ /а.с 26-27/.
Позивач вважає, що такі дії відповідача є протиправними, адже вони вчинені під час наявності у нього права на відстрочку від призову на проходження військової служби, що змусило його звернутись до суду із даним позовом.

Суд, розглянувши доводи сторін та надані ними докази вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою та громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі -Закон № 2232-ХІІ).

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Крім того, частина 3 зазначеної статті чітко визначає, що військовий обов`язок включає в тому числі призов на військову службу та проходження військової служби.

Частина 5 даної статті передбачає, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Положеннями статті 16 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що для проведення призову громадян України на строкову військову службу в районах (містах) утворюються призовні комісії на які покладається надання призовникам відстрочки від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 17 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 2232-ХІІ відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.

Частина 2 вказаного Закону імперативно визначає, що відстрочка від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами за їх бажанням надається призовникам, які мають:

1) непрацездатних батька і матір чи одинокого непрацездатного батька (одиноку непрацездатну матір) або непрацездатних осіб, під опікою, піклуванням чи на утриманні яких перебував призовник, або осіб, над якими призовник здійснює опіку чи піклування, якщо вони не мають інших працездатних осіб - громадян України, зобов`язаних відповідно до законодавства їх утримувати. Непрацездатність зазначених осіб визначається в порядку, встановленому законодавством;

2) неповнолітніх рідних (повнорідних чи неповнорідних) братів і сестер або непрацездатних рідних (повнорідних чи неповнорідних) братів і сестер незалежно від їх віку, якщо вони не мають інших працездатних осіб, крім призовника, зобов`язаних відповідно до законодавства їх утримувати;

3) одинокого батька або одиноку матір, у яких на утриманні перебувають двоє чи більше неповнолітніх дітей, до досягнення старшим із них повноліття за умови офіційного працевлаштування призовника;

4) дитину віком до трьох років або дитину старшу трьох років, яка виховується без матері у зв`язку з її смертю або за рішенням суду;

5) двох і більше дітей;

6) дитину з інвалідністю;

7) дружину з інвалідністю;

8) вагітну дружину.

З аналізу зазначеної норми Закону слідує, що обов`язковою умовою відстрочки від призову на строкову службу за сімейними обставинами є висловлення призовником відповідного бажання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 року №352 затверджено Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом (надалі - Положення), яке визначає повноваження органів військового управління та обов`язки посадових осіб Збройних Сил з проведення призову громадян на строкову військову службу та порядок призову громадян на строкову військову службу, відправлення їх до військових частин.

Пунктом 82 Положення передбачено, що право на одержання призовниками відстрочки від призову повинно бути підтверджено відповідними документами, які подаються призовниками до військового комісаріату.

Відстрочка від призову надається лише у разі, коли відповідними документами достовірно установлено, що на утриманні призовника перебувають особи, зазначені в частині 2 статті 17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (абзац 1 пункту 83 Положення).

Отже, для реалізації права на одержання призовником відстрочки обов`язковим є подання ним до військового комісаріату, призовної комісії підтверджуючих документів.

Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_1 не звертався до призовної комісії, військового комісаріату із заявою про відстрочку призову на строкову службу, у зв`язку із сімейними обставинами та відповідно не надав жодних документів, які б підтверджували його право на таку відстрочку.

В змісті позовної заяви ОСОБА_1 зазначено, що під час проведення співбесіди та уточнень відомостей облікової картки у Мурованокуриловецькому районному військовому комісаріаті ним повідомлено призовну комісію про наявність у нього права на відстрочку від призову на строкову службу за сімейними обставинами, оскільки він має непрацездатну матір, 1967 року народження, яка проживає одиноко, часто хворіє та знаходиться в скрутному матеріальному становищі.

Вказані посилання позивача, як на підставу для визнання дій відповідача протиправними, суд оцінює критично, оскільки повідомлення ОСОБА_1 про наявність у нього права на відстрочку від призову, без виконання обов`язку щодо підтвердження такого права відповідними документами, не надає предметних підстав для прийняття призовною комісією, військовим комісаріатом відповідного рішення.

Відповідно до пункту 83 Положення рішення про надання відстрочки від призову за сімейними обставинами районною призовною комісією приймається під час першого проходження призовником призовної комісії.

Згідно з даними книги протоколів засідань районної призовної комісії восени 2018 року Мурованокуриловецького районного військового комісаріату, справа 95, протокол №1 від 01 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 придатний до військової служби, призваний на строкову військову службу. При цьому скарги та заяви зі сторони ОСОБА_1 в той час були відсутні. /а.с. 86 та його зворотна сторінка /.

До позовної заяви долучено матеріали, які за переконанням позивача підтверджують його право на відстрочку від призову на строкову службу /а.с 9-15, 50-55/ та обґрунтовують заявлені позовні вимоги.

Дослідивши вказані матеріали, судом встановлено, що вони датовані та видані значно пізніше жовтня 2018 року, тобто у період після призову ОСОБА_1 на строкову службу, а тому не підтверджують протиправності дій відповідача та підлягають відхиленню.

При цьому, суд не вважає доцільним вдаватись до оцінки змісту вказаних матеріалів, оскільки їх не існувало на час вчинення відповідачем оскаржуваних дій.

Для отримання відстрочки від призову на строкову службу, визначальним є подання призовником документів, підтверджуючих таке право, під час проходження першої призовної комісії, а не після відправлення, зарахування його до військової частини та здобуття статусу військовослужбовця.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що пунктом "в" частини 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ регламентовано можливість звільнення військовослужбовця з військової служби, зокрема за сімейними обставинами - у разі виникнення у військовослужбовця права на відстрочку чи звільнення внаслідок сімейних обставин.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем в повній мірі спростовано вимоги позивача, а тому дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмови.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, ст.ст. 1, 16, 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ), п.п 82, 83 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 року №352, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );
Відповідач: Мурованокуриловецький районний військовий комісаріат ( АДРЕСА_2 , );
Третя особа (1): Військова частина НОМЕР_1 (вул. Федора Кричевського, 21, м. Київ, 03115, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 );
Третя особа (2): Вінницький обласний військовий комісаріат (вул. Д. Галицького, 31, м. Вінниця, 21036, ).

Повний текст судового рішення складено 31.07.2019 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович