Справа № 0940/1800/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4916/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довгої О.І.,

судді Бруновської Н.В.,

судді Глушка І.В.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю представників сторін:

від позивача - Мельник Р.Я.

відповідача - Бондар О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області та Державної фіскальної служби України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року (Кафарський В.В., проголошено в м. Івано-Франківськ о 11:54:03,повний текст складено 17.12.2018) у справі № 0940/1800/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меш Інвест» до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Меш Інвест» (позивач) звернулось з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення відповідача №628525/33358131 від 03.04.2018 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №42 від 31.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання відповідача зареєструвати в зазначеному реєстрі податкову накладну позивача №42 від 31.10.2017.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на наступне. Рішення про відмову товариству з обмеженою відповідальністю «Меш Інвест» в реєстрації податкової накладної від 31.10.2017 за №42 в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято безпідставно та всупереч вимогам підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Позивач зазначає, що контролюючим органом в квитанції, складеній за результатами прийняття податкової накладної не вказано конкретного чіткого критерію (критеріїв) оцінки ступеня ризиків. При цьому ТзОВ, на вимогу контролюючого органу, було надано пояснення та всі необхідні документи, які підтверджують проведення господарських операцій товариством з обмеженою відповідальністю «Меш Інвест» з контрагентами, що є достатніми підставами, на думку позивача, для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію вищевказаної податкової накладної від 31.10.2017 за №42 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №628525/33358131 від 03.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №42 від 31.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №42 від 31.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідачами подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю. В обґрунтування своєї правової позиції апелянт, що товариством з обмеженою відповідальністю «Меш Інвест» було сформовано та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.10.2017 №42 на суму 400 047,60 грн., в тому числі ПДВ - 66 674,50 грн., однак реєстрацію даної податкової накладної контролюючим органом було зупинено та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, за результатами опрацювання СМ КОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 41.00.4. Комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, 03.04.2018 прийняла рішення №628525/33358131 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.10.2017 №42, підставою для прийняття якого слугувало ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, а саме відсутні документи на матеріали, що були використані для ремонту. За вказаних обставин представник відповідачів вважає, що оскаржуване рішення від 03.04.2018 є правомірним, прийнятим контролюючим органом в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений нормами діючого законодавства.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує.

Представник відповідача підтримує вимоги апеляційної скарги, просить таку задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що первинні документи, які представлені суду та подані для реєстрації ПН, засвідчують факт реального виконання позивачем господарських зобов`язань.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

19.01.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю «Меш Інвест» (підрядник) та публічним акціонерним товариством «Одеський кабельний завод «Одескабель» (замовник) було укладено договір підряду №26, згідно умов якого замовник доручає та фінансує, а підрядник зобов`язується виконати власними силами з своїх матеріалів та матеріалів замовника роботи по ремонту споруд та приміщень замовника. В жовтні 2017 року позивач завершив виконання поточного ремонту внутрізаводської дороги (інвентарний №4454), що знаходиться за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 144.

31.10.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «Меш Інвест» та публічне акціонерне товариство «Одеський кабельний завод «Одескабель» підписали акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року примірної форми КБ-2в з поточного ремонту внутрізаводської дороги (інвентарний №4454), Миколаївська дорога, 144, м. Одеса, на загальну суму 400 047,60 грн., а також склали довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2017 року примірної форми КБ-3 на загальну суму 400 047,60 грн.

В зв`язку з прийняттям публічним акціонерним товариством «Одеський кабельний завод «Одескабель» ремонтних робіт, товариством з обмеженою відповідальністю «Меш Інвест» виписано та надано публічному акціонерному товариству «Одеський кабельний завод «Одескабель» рахунок-фактуру №СФ-0000418 від 27.10.2017 на суму 400 000,00 грн.

31.10.2017 публічне акціонерне товариство «Одеський кабельний завод «Одескабель» перерахувало на банківський рахунок позивача грошові кошти в сумі 400 000,00 грн., що підтверджується випискою публічного акціонерного товариства «КредоБанк» від 31.10.2017.

На виконання вищевказаного договору підряду №26 від 19.01.2017, на підставі акту приймання виконаних будівельних робіт від 31.10.2017 за товариством з обмеженою відповідальністю «Меш Інвест» складено податкову накладну №42 від 31.10.2017 на загальну суму 400 047,60 грн., в тому числі податок на додану вартість 66 674,60 грн.

З метою зарахування податку на додану вартість позивач подав в електронному вигляді за допомогою програми електронного документообігу «М.Е.Dос» виписану 31.10.2017 податкову накладну № 42 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

17.11.2017 Державна фіскальна служба України надіслала позивачу квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної №42 від 31.10.2017 з підстав відповідності даних накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 за № 567.

Незважаючи на вказане, податок на додану вартість в сумі 66 674,60 грн. за описаною вище господарською операцією по податковій накладній №42 від 31.10.2017 включено до податкового зобов`язання позивача і відображено в податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2017 року, яка подана до Державної фіскальної служби України 13.11.2017 та зареєстрована за №, що підтверджується квитанцією №2 від 17.11.2017.

30.03.2018 позивачем подано до Державної фіскальної служби України повідомлення № 9 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена, разом з поясненням від 21.03.2018 за №41, а також необхідними копіями документів, які, на переконання позивача, підтверджують реальність надання послуг, зокрема, копії договору підряду №26 від 19.01.2017, рахунку-фактури №СФ-0000418 від 27.10.2017, акта приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року від 31.10.2017, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2017 року від 31.10.2017, банківської виписки від 31.10.2017, ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19.04.2013 на виконання будівельних робіт, додаток до ліцензії.

Однак Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, 03.04.2018 прийнято рішення №628525/33358131 про відмову в реєстрації податкової накладної №42 від 31.10.2017.

Підставою для такої відмови контролюючим органом визначено ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, а саме відсутні документи на матеріали, що були використані для ремонту.

13.04.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «Меш Інвест» подано до Державної фіскальної служби України скаргу на рішення за №628525/33358131 від 03.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №42 від 31.10.2017, однак цього ж дня відповідач надіслав позивачу квитанцію №1 про те, що документ не прийнятий і не може бути прийнятий, оскільки не знайдено файл шаблону, або файл порожній, або некоректний.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням Комісії Державної фіскальної служби України №628525/33358131 від 03.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 42 від 31.10.2017, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Не погоджуючись з оскаржуваним Рішенням позивач звернувся до суду із цим позовом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 6 зазначеного Критерію моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75% загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Цим же наказом затверджений Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567: для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством; для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/при дбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З системного аналізу наведених вище положень вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (надалі Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до пункту 201.16.3 статті 201 ПК України підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова № 190) передбачено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з абзацом 2 Постанови № 190 підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16. статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту «в» підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Тобто, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117).

Пунктами 5, 6 Порядку №117 встановлено, що податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як встановлено з матеріалів справи, реєстрація податкової накладної від 31.10.2017 №42 зупинена податковим органом, а зі змісту квитанції про зупинення реєстрації даної податкової накладної вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України за №567 від 13.06.2017 (надалі - Критерії оцінки ступня ризиків).

Однак, як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, у вказаній квитанції не вказано, ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку необхідних документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстру податкових накладних.

Крім того, серед інших підстав для зупинення реєстрації накладної в квитанції від 17.11.2017 ДФС України зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 41.00.4.

Однак, як встановлено судом першої та апеляційної інстанції і вбачається з матеріалів справи, такі твердження податкового органу спростовуються доданими до матеріалів справи документами.

Таким чином, дії відповідача по складенню квитанції від 17.11.2017 вчиненні з порушення чинного законодавства, яке регулює обсяг повноважень контролюючого органу по зупиненню, поданих платниками податків на реєстрацію, податкових накладних; поверхневі і недостовірні результати оцінювання СМКОР та відсутність ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а нечіткість виявлених невідповідностей, критеріям оцінки і вказівок відповідача на необхідність подання позивачем відповідного переліку документів порушує принцип правової визначеності і трактується в даному спорі на корить ТзОВ «Меш Інвест».

Зупинивши реєстрацію цієї накладної, ДФС України запропоновано ТОВ «Меш Інвест» надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до пункту «в» підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом №567, та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 статті 201 ПК України.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що у порядку визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, позивачем 30.03.2018 ТОВ «Меш Інвест» подано контролюючому органу електронне повідомлення №9 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №43 від 31.10.2017, реєстрація якої зупинена та надано копії документів.

Первинні документи, оформлені в ході виконання договору підряду № 26 від 19.01.2017, які наявні в матеріалах справи та досліджувались судом першої та апеляційної інстанції, не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу статей 198, 201 Податкового кодексу України, частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. Таким чином, первинні документи, які представлені позивачем, засвідчують факт виконання позивачем господарських зобов`язань перед ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель».

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки відповідач не довів правомірності оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Будь-яких доказів на підтвердження нереальності господарських операцій ТОВ «Меш Інвест», на підставі яких було складено податкову накладну №42 від 31.10.2017 відповідачами не надано, як суду першої, так і апеляційної інстанції, факт порушення позивачем вимог чинного законодавства, в т.ч. Податкового кодексу України та Порядку №117, не доведено.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При цьому апеляційний суд вважає за можливе застосувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01 від 6 вересня 2005 року, пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00 від 18 липня 2006 року, пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року, пункт 58), відповідно до якої принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» серія A. 303-A від 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Одночасно суд апеляційної інстанції зважає на положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 243, 246, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області та Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 0940/1800/18 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рушення.

У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише ступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 30 липня 2019 року.