Справа № 400/1319/19
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.07.2019. Справа № 400/1319/19
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., за результатами розгляду в порядку письмового провадження заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
провизнання незаконною бездіяльності; зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:
визнати бездіяльність Агрономійської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області (надалі - Рада або відповідач) щодо ненадання відповіді на запит на отримання публічної інформації ОСОБА_1 незаконною;
зобов`язати Раду надати відповідь на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 06.12.2018.
У позовній заяві представник позивача вказав, що «… в разі задоволення Судом цієї позовної заяви, всі необхідні докази понесених або таких, що мають бути понесені судових витрат будуть надані Суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду …».
До позовної заяви були додані копії: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.03.2019, ордеру на надання правової допомоги (арк. спр. 14-19).
Позов ОСОБА_1 , відповідно до пункту 1 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, був розглянутий судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Рішенням від 20.06.2019 суд позов ОСОБА_1 задовольнив.

Рішення було направлено позивачу (за 2 адресами) і його представнику 24.06.2019.

Відповідно до повідомлень про вручення поштового відправлення (арк. спр. 30, 32, 33), ОСОБА_1 отримав копії рішення 02.07.2019, представник позивача - 01.07.2019.

02.07.19 адвокат позивача надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення (надійшла до суду 08.07.2019, арк. спр. 34-47), в якій просив суд постановити додаткове рішення у справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ради на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді в розмірі 7 000 грн.

На підтвердження факту понесення витрат та їх розміру представник ОСОБА_1 подав копії: калькуляції-рахунку № 1 від 02.07.2019, акта виконаних робіт від 02.07.2019, квитанції від 02.07.2019, що засвідчує перерахування позивачем його представнику суми 7 000 грн., меморіального ордеру від 02.07.2019 на суму 7 000 грн., додаткового договору від 02.07.2019 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.03.2019, а також докази направлення заяви та усіх доданих до неї документів відповідачу.

Ухвалою від 22.07.2018 суд призначив розгляд заяви на 26.07.2019.

Про дату, час і місце судового засідання сторони були повідомлені телефонограмою.

В судове засідання представники сторін не прибули.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Позивач підтвердив належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами визначений розмір витрат на правничу допомогу.

Частинами п`ятою - сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач вимоги позивача не заперечив, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не подав.

З урахуванням цього, суд визнав доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, у статті дев`ятій статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України вказано що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На думку суду, зазначена позивачем сума не є пропорційною до предмету спору. В позовній заяві відсутня інформація щодо того, яке значення мав для позивача факт задоволення відповідачем запиту на публічну інформацію та отримання ОСОБА_1 копій всіх рішень Агрономійської сільської ради та всіх розпоряджень сільського голови за період з 01.01.2018 по 30.11.2018. Докази того, що результат вирішення справи вплинув на репутацію сторін, або того, що справа викликала публічний інтерес, відсутні.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає сума 3 000 грн.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

1.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Агрономійської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області (вул. Ім. Нікітченка, 18, с. Агрономія, Арбузинський район, Миколаївська область, 55353, ідентифікаційний код 05410613) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн. (три тисячі гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна