Справа № 580/1008/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року справа № 580/1008/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Баклаженко Н.В.,

представника позивача - ОСОБА_2. (за ордером),

представника відповідача - Павленко М.В. (за довіреністю),

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Родень-М», товариство з обмеженою відповідальністю «Добрива Черкаси», про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м.Черкаси, 18002, далі - відповідач), в якому, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від18.06.2019, просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.03.2018 №, №, №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.03.2018 №Ф-, рішення від 23.03.2018 №3, податкові повідомлення-рішення від 20.05.2016 №, від 31.10.2016 №, від 16.12.2016 №, №1, №, №.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду 01.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства, оскільки останнім у період з 13.07.2015 по 11.12.2017 не здійснював своєї підприємницької діяльності, не реєструвався як фізична особа-підприємець, 25.10.2017 до ЄДР внесено запис №2035804 про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , відповідно, у нього відсутні будь-які первинні документи за вказаний період, а висновки акту перевірки не відповідають нормам податкового законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами, а тому оскаржувані рішення підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, проти задоволення позову заперечила, надала до суду письмовий відзив, в якому зазначила, що в період з 13.07.2015 по 11.12.2017 позивач здійснював свою підприємницьку діяльність, за 2015-2016 роки подавав декларації про майновий стан і доходи, однак до перевірки не надав документальні підтвердження понесення ним витрат за 2015 рік на суму 576120 грн. 25 коп., тому позивачем сума податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності занижена у вказаному періоді на загальну суму 973537 грн. 31 коп. Крім того, згідно зареєстрованих накладних за перевіряємий період контролюючим органом встановлено, що позивачем оформлено документи на реалізацію товарів (Кас-32) на загальну суму ПДВ 1514710 грн. контрагентам ТОВ «Родень-М», ТОВ «Добрива Черкаси» та сформовано ним податковий кредит за перевіряємий період на суму ПДВ 1517592 грн. за рахунок отримання податкових накладних від ТОВ «Верст-Прайд», ТОВ «Альтерком», ПП «Оптімагруп», ТОВ «ТК «Руно», ТОВ «Іміда Гранд», ТОВ «Майкон Компані», ТОВ «Інтербілд Ком`юніті», ТОВ «Сагат Союз», ТОВ «Фулкрам», однак сума податкових зобов`язань по вказаним операціям не підтверджена позивачем первинними документами. На підставі вищевикладених обставин представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

На підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва, винесеної в рамках кримінального провадження від 08.12.2015 №0000630, Головним управлінням ДФС у Черкаській області також здійснено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань дотримання ним вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Інтербілд Комьюніті» за період діяльності з 01.01.2015 по 31.12.2015. Результати перевірки оформлені актом від 04.11.2016 №702/23-00-13--01/.

За результатами перевірки встановлено порушення позивачем вимог:

- п. 185.1 ст. 185 та п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податкові зобов`язання за листопад 2015 року в сумі 42315 грн., які сформовані на адресу ТОВ «Добрива Черкаси»;

- пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податковий кредит за листопад 2015 року в сумі 42115 грн. 60 коп.;

- п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого донараховано податок з доходів фізичних від здійснення підприємницької діяльності за 2015 рік на загальну суму 41025 грн. 42 коп.;

- пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, ст. 164, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України, у результаті чого визначено занижену суму військового збору на загальну суму 3158 грн. 68 коп.;

- пп. 1.2 п. 1 ст. 7 та абз. З п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку з чим встановлено заниження суми єдиного внеску за 2015 рік в сумі 15370 грн. 64 коп.;

- пп. 7 п. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

За на слідками перевірки Головним управлінням ДФС у Черкаській області винесено податкові повідомлення-рішення від 20.05.2016 №, від 31.10.2016 №, від 16.12.2016 №, №1, №, №.

Крім того, Головним управлінням ДФС у Черкаській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 13.07.2015 по 11.12.2017, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 13.07.2015 по 11.12.2017. Результати перевірки оформлені актом від 07.02.2018 №76/23-00-13-0124/.

За результатами перевірки встановлено порушення позивачем вимог:

- п. 185.1 ст. 185 та п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податкові зобов`язання за період з 01.12.2015 по 30.04.2016 в сумі 1472395 грн., які сформовані на адресу ТОВ «Добрива Черкаси» та ТОВ «РОДЕНЬ - М»;

- пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податковий кредит за період з 01.12.2015 по 30.04.2016 в сумі 10475476 грн., який сформований за рахунок ТОВ «Вест-Прайд» (), ТОВ «Альтерком» (), ПП «Оптімагруп» (), TOB «ТК «Руно» (), ТОВ «Іміда Гранд» , ТОВ «Майкон Компані» , ТОВ «Сагат Союз» , ТОВ «Фулкрам» ();

- п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого донараховано податок з доходів фізичних від здійснення підприємницької діяльності за 2015-2016 роки на загальну суму 973537 грн. 31 коп.;

- ст. 163, ст. 168, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України, у результаті чого визначено занижену суму військового збору на загальну суму 80766 грн. 25 коп.;

- пп. 1.2 п. 1 ст. 7 та абз. З п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у зв`язку з чим встановлено заниження суми єдиного внеску за 2016 рік в сумі 92776 грн. 84 коп.;

- п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України.

За на слідками перевірки Головним управлінням ДФС у Черкаській області винесено податкові повідомлення-рішення від 23.03.2018 №, №, №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.03.2018 №Ф-, рішення від 23.03.2018 №3.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 177. 4 ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, заласних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 пункту 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково - касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Як встановлено судом із матеріалів справи, позивачем за 2015-2016 роки подано декларації про майновий стан і доходи, однак сума податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у відповідності до вказаних декларацій занижена позивачем у вказаному періоді на загальну суму 973537 грн. 31 коп., в тому числі за 2015 рік - на 108043 грн. 86 коп., за 2016 рік - на 865493 грн. 45 коп.

Абз. 2 п. 167.1 ст. 167 Податкового Кодексу України визначено, що у разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 20 % суми перевищення, з урахуванням податку, сплаченого за ставкою 15 % (2015 рік) ставка податку становить 18 % у 2016 році.

Таким чином, суд дійшов висновку, що контролюючим органом було правомірно донараховано позивачу податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету з урахуванням самостійно сплаченого позивачем податку за результатами річного декларування за 2015 рік - на 108043 грн. 86 коп. та за 2016 рік - на 865493 грн. 45 коп.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 ст. 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорт.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп. 2.15 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув`язка окремих показників.

Судом встановлено, що згідно зареєстрованих податкових накладних за перевіряємий період позивач оформив документи на реалізацію товарів (Кас-32) на загальну суму ПДВ 1514710 грн. контрагентам ТОВ «Родень-М» (код 14196320), ТОВ «Добрива Черкаси» (код 39644795) та сформовано ним податковий кредит за перевіряємий період на загальну суму ПДВ 1517592 грн. за рахунок отримання податкових накладних від ТОВ «Верст-Прайд», ТОВ «Альтерком», ПП «Оптімагруп», ТОВ «ТК «Руно», ТОВ «Іміда Гранд», ТОВ «Майкон Компані», ТОВ «Інтербілд Ком`юніті», ТОВ «Сагат Союз», ТОВ «Фулкрам».

Зокрема, перевірка реальності господарських операції з придбання/продажу товарів/послуг за 2015- 2016 роки здійснювалась на підставі документів первинного обліку за даними ЄРПН, за результатами якої встановлено наступне:

- ТОВ «Вест-Прайд» у березні 2016 року оформлено реалізацію на адресу ФОП ОСОБА_1 . «КАС-32» в кількості 320,96 т на суму ПДВ 351900 грн.;

- ТОВ «Майкон Компані» у лютому 2016 року оформлено реалізацію на адресу ФОП ОСОБА_1 . «КАС-32» в кількості 80,12 т на суму ПДВ 86100 грн.;

- ТОВ «Фулкрам» у березні 2016 року оформлено реалізацію на адресу ФОП ОСОБА_1 . «КАС-32» в кількості 68,18 т на суму ПДВ 77800 грн.;

- ТОВ «Альтерком» у грудні 2015 року оформлено реалізацію на адресу ФОП ОСОБА_1 . «КАС-32» в кількості 101,43 т на суму ПДВ 114700 грн.;

- ТОВ «Сагат Союз» у березні 2016 року оформлено реалізацію на адресу ФОП ОСОБА_1 . «КАС-32» в кількості 440,56 т на суму ПДВ 497400 тис. грн.;

- ТОВ «ТК «Руно» у лютому 2016 року оформлено реалізацію на адресу ФОП ОСОБА_1 . «КАС-32» в кількості 160,08 т на суму ПДВ 173700 грн.;

- ПП «Оптімагруп» у лютому 2016 року оформлено реалізацію на адресу ФОП ОСОБА_1 . «КАС-32» в кількості 81,85 т на суму ПДВ 90000 грн.;

- ТОВ «Іміда Гранд» у лютому 2016 року оформлено реалізацію на адресу ФОП ОСОБА_1 . «КАС-32» в кількості 79,78 т на суму ПДВ 83800 грн.

Однак судом із матеріалів справи встановлено, що сума податкових зобов`язань при реалізації вказаних товарів/послуг за період з 01.09.2015 по 30.04.2016 не підтверджена внаслідок ненадання позивачем первинних документів, у зв`язку з чим ним порушено норми п. 185.1 ст. 185 та п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України та пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, тому суд дійшов висновку про завищення позивачем податкових зобов`язань за період з 01.12.2015 по 30.04.2016 в сумі 1472395 грн. та заниження ним податкового кредиту в сумі 10475476 грн.

Оскільки під час здійснення перевірки контролюючим органом встановлення заниження позивачем загального оподаткованого доходу за 2015 рік на суму 576120 грн. 25 коп. та за 2016 рік на суму 4808296 грн. 93, тому суд дійшов висновку, що контролюючим органом згідно пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4 та пп. 1.6 п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України правомірно здійснено донарахування позивачу військового збору на загальну суму 100957 грн. 81 грн. та за листопад 2015 у сумі 3947 грн. 35 коп.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується:

1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства. Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу.

2) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно до абз. 3 п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Оскільки під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що позивачем завищено податкові зобов`язання за період з 01.11.2015 по 30.04.2016 та занижено ним податковий кредит, тому контролюючий орган, у відповідності до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», правомірно здійснив донарахування позивачу єдиного внеску та застосував штрафні санкції згідно оскаржуваних позивачем рішень.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваних позивачем рішень.

Посилання позивача на те, що у період з 13.07.2015 по 11.12.2017 позивач не здійснював своєї підприємницької діяльності, не реєструвався як фізична особа-підприємець - не приймається судом до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Як встановлено судом із матеріалів справи, ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 13.07.2015 (номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 0035804) та 25.10.2017 до ЄДР внесено запис №2035804 про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, у матеріалах адміністративної справи відсутні завірені належним чином докази того, що державна реєстрація ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця відбулась незаконно, без згоди позивача, а у відповідності до положень ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Також із довідки відділу оподаткування фізичних осіб ГУ ДФС у Черкаській області від 10.01.2018 №348 (а.с. 154) судом встановлено, що позивачу здійснювались зарахування коштів на його рахунок від ТОВ «Добрива Черкаси» у період з 01.10.2015 по 31.12.2015 на загальну суму 852891 грн. 20 коп., у період з 01.01.2016 по 31.03.2016 на загальну суму 5419956 грн. 32 коп., у період з 01.04.2016 по 30.06.2016 на загальну суму 308333 грн. 33 коп.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення складено у повному обсязі 29.07.2019.