Справа № 462/3744/19
Суддя: Бориславський Ю. Л.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/3744/19
Провадження № 2-а/462/188/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року головуючий суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Чернівці Семенюка Олексія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 417160 від 28.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнути витрати на професійну правничу допомогу, мотивуючи вимоги тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, згідно якої його оштрафовано на 425.00 гривень за те, що він 28.05.2019 року у Заставницькому районі на 450 км автошляху М19 керував автомобілем без договору страхування цивільно-правової відповідальності.Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно та безпідставно, а вказана постанова інспектора є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.06.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний в ухвалі суду строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин. У судові засідання жодного разу явку представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч.2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, який подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, а також за відсутності відповідачів, які в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, їх неприбуття не перешкоджає розгляду справи відповідно до вимог ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України.

Розглянувши зібрані у справі докази, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395, уразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу . Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених ст.126 КУпАП.

Судом встановлено, що поліцейським роти №1 батальйону УПП у місті Чернівці Семенюк О.І. 28.05.2019 року відносно позивача винесено постанову серії НК№ 417160 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП, згідно якої позивача зупинено на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та, при перевірці документів, виявлено відсутність договору страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив вимоги ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається із пояснень позивача, інспектор патрульної поліції аргументував причину зупинки тим, що здійснюється перевірка усіх підозрілих автомобілів в межах операції «Емігрант».

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 і ч.3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи, що норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В оскаржуваній постанові відсутні будь які дані та належні докази роз`яснення інспектором, на виконання вимог Закону України «Про Національну поліцію», причини зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Також такі докази відсутні у матеріалах справи.

Крім цього, до матеріалів справи відповідачем не долучено жодних доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд вважає, що відповідач не довів того факту, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови прийняв зазначене рішення на підставі об`єктивних доказів, оскільки жодного доказу на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду не представлено.

Відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити правомірність своїх дій на стадії судового розгляду справи, однак, небажання відповідача надавати докази в судовому засіданні давало суду право вирішити справу, обмежившись доказами наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.3 ст.205 КАС України.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що судом не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, а спірну постанову слід скасувати.

Відповідно до ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова особа чи службова особа.

Враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь відповідача - суб`єкта владних повноважень, позивача звільнено від сплати судового збору згідно ч.4 ст.288 КУпАП, судовий збір у розмірі 768.40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень на користь держави.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До матеріалів справи позивачем та його представником недолучено доказів понесених витрат на правничу допомогу, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відтак, вимога про стягнення із відповідача Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Чернівецькій області витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 2, 5, 9, 72, 77, 134, 139, 241-246, 257-263, 286, 293 КАС України, ст. 7, 9, 126, 245, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Чернівці Семенюка Олексія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 417160 від 28.05.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень УПП ВП ГУ НП у Чернівецькій області на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення або складання тексту судового рішення.

Текст рішення суду складений 31.07.2019 року.

Суддя:

Оригінал рішення.