Справа № 480/1612/19
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 р. Справа № 480/1612/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

представника відповідача - Дудченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1612/19

за позовом ОСОБА_1

до Сумської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС , у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці про коригування митної вартості товару №UA805180/2019/000037/2 від 06.03.2019;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805180/2019/00091 від 06.03.2019.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01.03.2019 року декларантом до Сумської митниці подано електронну митну декларацію №UA805180/2019/007652 (далі - МД), згідно з якою відповідачу пред`являвся до митного оформлення транспортний засіб особистого користування «легковий автомобіль, що був у використанні - 1 шт. Марка HONDA, модель CIVIC. Календарний рік виготовлення 2016, модельний рік виготовлення 2017. Тип кузова седан. Колір сірий. Номер кузова (VIN): НОМЕР_1 . Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна 1998 см.куб. Місць для сидіння включно з місцем водія - 5. Колісна формула: 4 х 2. Автомобіль відповідає екологічним нормам (Євро-5). Призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування. Авто після ДТП. Пошкодження: пошкоджена задня частина авто, відсутній бампер, пошкоджена хромована накладка переднього бампера, пошкодження правового та лівого заднього ліхтаря, пошкоджений задній лівий лонжерон, труба основного глушника», який придбано Позивачем у Канаді за ціною 4400,00 канадських доларів.

Разом із МД подано копії документів:

1. Документ, що підтверджував числове значення складової митної вартості (тобто, фактурної вартості) - Bill of Sale (в перекладі «купча») № б/н від 28.12.2018 року, який виданий на ім`я Позивача від Vandorf Auto Centre і в якому зазначено, що ціною продажу автомобіля HONDA CIVIC з VIN: НОМЕР_1 є 4400,00 канад.дол., які сплачуються після відвантаження, а також зазначено ім`я менеджера з продажу (salesperson, фізичної особи-дилера) - ОСОБА_2;

2. Акт про проведення огляду № UA500650 від 25.02.2019 року, в якому вказано, що пред`явлений до митного огляду транспортний засіб відповідає відомостям, заявленим у митній декларації, і що його задня частина пошкоджена (відсутній бампер);

3. Технічного паспорту (Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) № НОМЕР_2 від 03.12.2018 року, в якому у графі про передання транспортного засобу вказано, що новим власником цього автомобіля є Позивач, що автомобіль призначений до вивезення з Канади і що продаж здійснює Vandorf Auto Centre в особі Riga Motors Inc. (агент з продажу);

4. Коносаменту № 7847 від 04.01.2019 року, в якому вказуються відомості про відправника (експортера) автомобіля - Riga Motors, про його отримувача - Позивача, про організатора перевезення та платника фрахту - Delfin-Auto (TOB «Дельфін-Авто»), про порт відправлення (Торонто) та порт призначення (Одеса);

5. Документа, що підтверджує вартість перевезення товару, № б/н від 20.02.2019 року, виданий організатором перевезення ТОВ «Дельфін-Авто», в якому повідомляється, що вартість доставки імпортованого Позивачем транспортного засобу склала 400 дол. США і що вантаж не страхувався;

6. Висновку спеціаліста № 01031987 від 01.03.2019 року, в якому відображено фото автомобіля, його VIN: НОМЕР_1 , рік випуску та виготовлення, колір, тип двигуна та норми токсичності;

7. Лист фірми RigaMotors Inc. від 14.02.2019 року, підписаний менеджером з продажу (дилером) Saikouski Siarhei, про те, що всі ціни, які вказані в документах Riga Motors Inc. на відвантаження 4-х автомобілів в Одесу, зазначені в канадських доларах і що у випадку наявності додаткових питань запропоновано зв`язатися із підписантом цього листа.

Після прийняття МД до митного оформлення 01.03.2019 року інспектором митниці направлено декларантові електронне повідомлення, в якому вказувалось, що «оскільки заявлена фактурна вартість транспортного засобу не підтверджена додатковими джерелами органу доходів і зборів, для підтвердження заявленої митної вартості, згідно статті 53 МКУ необхідно надати наступні документи: - копію митної декларації країни-відправлення; - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Згідно п.10 Постанови КМУ від 12 грудня 2018 р. №1077 «Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388 і від 4 червня 2007 р. №795» (далі - Тимчасовий порядок) декларант має можливість доведення достовірності заявленої фактурної вартості транспортного засобу шляхом подання інформації із спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, або висновку про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, підготовленого спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством».

У відповідь на цей запит декларантом 05.03.2019 року додатково надіслано до митниці скан-копію листа № б/н від 01.03.2019 року та інвойсу від 03.01.2019 року, відповідно до яких агентом з продажу цього транспортного засобу (Riga Motors Inc.) додатково засвідчено, що ціною продажу цього автомобіля є саме 4400,00 канадських доларів і що від позивача на депозитний банківський рахунок цієї компанії в якості оплати за придбаний автомобіль надійшли кошти у вказаному розмірі та в повному обсязі.

Прохання позивача до Riga Motors Inc. надати додатково запитувані митницею документи (копію митної декларації країни-відправлення та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару) залишилось без задоволення за усними мотивами того, що письмові документи про розмір сплачених та отриманих коштів за автомобіль вже надіслані позивачеві (лист № б/н від 01.03.2019 року та інвойс від 03.01.2019 року). За таких обставин 06.03.2019 року декларантом надіслано до відповідача лист №8, згідно з яким інспектора митниці повідомлено про відсутність інших запитуваних додаткових документів та прохання прийняти рішення на підставі тих, що вже надані до митного оформлення.

Проте, 06.03.2019 року відповідачем винесено протиправне рішення про коригування митної вартості товару №UA805180/2019/000037/2 (далі - Рішення), згідно з яким заявлену декларантом митну вартість скориговано «за ціною договору, щодо ідентичних товарів» і її розмір підвищено з 4927,05 кан. дол. (CAD) до 11494,50 дол. США (USD), що потягло за собою збільшення розміру митних платежів з 39491,02 грн. (станом на 01.03.2019 року) до 104581,68 грн. (станом на 07.03.2019 року). При цьому, враховуючи коливання курсу іноземної валюти, різниця в сумі митних платежів розрахованих за митної вартістю декларанта та за митною вартістю Відповідача склала 66151,38 грн., яку з метою випуску автомобіля у вільний обіг на митній території України внесено на рахунок митниці у вигляді фінансової гарантії та відповідно заблоковано (підтверджується відомостями граф 48 та «В» оформленої МД від 07.03.2019 року № UA805180/2019/008112).

В подальшому, відповідачем на вищевказану МД винесено також й Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00091 (далі - Картка відмови), згідно з якою зобов`язано декларанта заповнити нову митну декларацію з урахуванням Рішення.

Позивач вважає, що вказані рішення та картка відмови прийняті з порушенням приписів частини 2 статті 19 Конституції України, необгрунтовано та безпідставно, що свідчить про необхідність визнання їх протиправними та скасування.

При цьому, позивач просить суд врахувати, що з метою випуску товару у вільний обіг та уникнення збитків ОСОБА_1 була змушена внести на рахунок митниці 66151,38грн.

Ухвалою суду від 17.05.2019 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

31.05.2019 відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву (а.с.62-66), у якому вказав, що під час митного оформлення автомобіля марки HONDA моделі CIVIC, номер кузова НОМЕР_3 , двигун бензиновий, об`єм двигуна 1998 см. куб., спрацювала система управління ризиками за кодами 105-2: «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VEN-кодами НОМЕР_1, валюта USD, вартість 11494.50. Можливе заявлення недостовірної інформації про транспортний засіб бувший у використанні, що впливає на базу його оподаткування».

При цьому, відповідач посилається на ч.3 ст.53 МК України передбачено, що у разі якщо подані документи (зазначені у частині 2 статті 53), містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Так, відповідач звертає увагу суду на певні розбіжності - при перевірці пакету документів поданого до митного оформлення встановлені розбіжності. Зокрема, згідно наданих документів на підтвердження транспортних витрат у довідці про транспортні витрати від 22.02.2019 товар переміщувався на борту RHL Constantiaa, згідно коносаменту №7847 від 04.01.2019 товар переміщувався на борту судна ZIM Yokohama.

Зважаючи на такі розбіжності, були наявні підстави вважати подані декларантом документи неповними та необ`єктивними, ненадання до митниці документального підтвердження ціни, що сплачена за товар отримуємо висновок про неможливість використання основного методу визначення митної вартості товару - за ціною договору, відповідач вимушений зкоригувати заявлену митну вартість за другорядним методом згідно з положеннями статті 59 МК України.

При цьому, відповідач вважає, що він діяв в межах та у спосіб, які передбачені чинним законодавством.

15.07.2019 представник позивача подав до суду письмові пояснення (а.с.80-82), у яких, у якості контраргументу на відзиві відповідача щодо зміни перевізника, вказує, що Закон України «Про транспортно-експедиторську діяльність» у статті 1 містить розмежування понять експедитора та перевізника. Так, експедитором (транспортним експедитором) є суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; перевізником є юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

Riga Motors, як експедитор, задля створення оптимальних умов для перевезення вантажу, скористалося послугами Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельфін-Авто». Саме ТОВ «Дельфін-Авто» підтверджує сплату на його користь витрат на транспортування у листі від 20.02.2019 року.

Додатково представник позивача звертає увагу, що номер коносаменту 7847 та контейнеру ZCSU8603567, зазначені в листі ТОВ «Дельфін-Авто» від 20.02.2019 року співпадають з номерами, зазначеними у самому коносаменті. Стосовно розбіжності назви судна - вказана обставина жодним чином не вплинула на вартість послуг доставки - 400 доларів США.

Разом з тим, 15.07.2019 відповідач подав додаткові пояснення (а.с.85-87), де зазначає, що лист ТОВ "Дельфін-Авто" від 20.02.2019 не може вважатись належним документом, який підтверджує витрати на транспортування оцінюваного товару, оскільки дане підприємство не виступає експедитором/перевізником у даних правовідносинах.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялись за адресою, вказаною у позові (а.с.6,59-61,73), а тому, є підстави вважати належним чином повідомленими.

У заві від 15.07.2019 представник позивача просить справу розглядати без його участі (а.с.79).

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши подані докази, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 28.12.2018 ОСОБА_1 придбала у Riga Motors inc (14662 Вудбайн Авеню, Гормлі, Онтаріо L0H IG0 Канада) за 4400,00 канадських доларів уживаний автомобіль марки HONDA, модель CIVIC, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1998 см. куб., 2017 року випуску, що підтверджується Bill of Sale (купчою) від б/н 28.12.2018 (а.с. 25-26).

25.02.2019 року вказаний автомобіль ввезено в Україну через Одеську митницю та доставлено в Сумську митницю ДФС для митного оформлення.

01 березня 2019 року декларантом ОСОБА_1 подано до митного оформлення митну декларацію (далі - МД) №UA805180/2019/007652, згідно якої вартість автомобіля визначено декларантом за ціною угоди на підставі примірника даної угоди (а.с. 21).

До графи 31 МД №UA805180/2019/007660 "Кількість та розпізнавальні особливості" окрім іншого зазначено: авто після ДТП. Пошкоджена задня частина авто, відсутній бампер, пошкоджена хромована накладна переднього бампера, пошкодження правого та лівого заднього ліхтаря, пошкоджений задній лівий лонжерон, труда основного глушника (зворотній бік а.с.21).

Крім самої МД до митного оформлення були подані також інші документи, перелік яких було наведено у графі 44 вказаної МД, а саме:

1. рахунок-фактура №б/н від 28.12.2018 року (а.с.25-26);

2. коносамент (Bill of lаding) №7847 від 04.01.2019 (а.с.33);

3. Акт про проведення огляду №UA500650 від 25.02.2019 року (а.с.27);

4. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №К3728136 від 03.12.2018 року;

5. Документа, що підтверджує вартість перевезення товару, №б/н від 20.02.2019 року (а.с.35);

6. Висновок спеціаліста №01031987 від 01.03.2019 року (а.с.45);

7. Лист фірми Riga Motors Inc. від 14.02.2019 року, підписаний менеджером з продажу (дилером) Saikouski Siarhei, про те, що всі ціни, які вказані в документах Riga Motors Inc. на відвантаження 4-х автомобілів в Одесу, зазначені в канадських доларах і що у випадку наявності додаткових питань запропоновано зв`язатися із підписантом цього листа (зворотній бік а.с.35, а.с.36).

Під час проведення митних формальностей за МД автоматичною системою аналізу і управління ризиками (АСАУР) згенеровано наступні форми митного контролю:

- 105-2 "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VІN-кодами НОМЕР_1, валюта USD, вартість 11494,50. Згідно наданих документів для підтвердження транспортних витрат у довідки про транспортні витрати від 22.02.2019 товар переміщувався на борту RHL Constantia, а згідно коносаменту №7847 від 04.01.2019 товар переміщувався ZIM Yokohama.

Згідно п.6 ст.53 Митного кодексу України декларант за власним бажанням надав лист від Riga Motors від 01.03.2019 про отримання коштів на депозит в якості оплати за автомобіль марки HONDA модель CIVIC та інвойс Riga Motors від 09.01.2019 на суму 4400 канадських доларів, що відповідає сумі, зазначеній в інвойсі від продавця транспортного засобу від 28.12.2018 Wandor auto center та не враховує посередницькі витрати.

Декларантом запитувані митницею додаткові документи не надавались" (а.с. 22).

Також, за результатом проведеного митного контролю Сумська митниця ДФС склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805180/2019/00091 від 06.03.2019 (а.с.22).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 - далі МК України).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно статей 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Стаття 49 Митного кодексу України встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 51 Митного кодексу України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України встановлює основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, частиною 2 якої визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Статтею 58 Митного кодексу України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів (пункт 2 частини 1).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина 2).

Відповідно до частини 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно частини 2 статті 52 даного Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України закріплено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2).

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки ч и с л о в о го значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина 2).

Відповідно до частини 1 статті 55 цього Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як встановлено судом, декларантом позивача були надані митному органу необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості при здійсненні митного оформлення, а саме:

1. рахунок-фактура №б/н від 28.12.2018 року (а.с.25-26);

2. коносамент (Bill of lаding) №7847 від 04.01.2019 (а.с.33);

3. Акт про проведення огляду №UA500650 від 25.02.2019 року (а.с.27);

4. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №К3728136 від 03.12.2018 року;

5. Документа, що підтверджує вартість перевезення товару, №б/н від 20.02.2019 року (а.с.35);

6. Висновок спеціаліста №01031987 від 01.03.2019 року (а.с.45);

7. Лист фірми Riga Motors Inc. від 14.02.2019 року, підписаний менеджером з продажу (дилером) Saikouski Siarhei, про те, що всі ціни, які вказані в документах Riga Motors Inc. на відвантаження 4-х автомобілів в Одесу, зазначені в канадських доларах і що у випадку наявності додаткових питань запропоновано зв`язатися із підписантом цього листа (зворотній бік а.с.35, а.с.36).

Зміст вказаних документів підтверджує заявлену митну вартість ввізного товару. Таким чином, декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору придбання від 28.12.2018.

Тобто, судом встановлено, що подані 01.03.2019 декларантом позивача до митного оформлення документи за назвою і змістом відповідали вимогам пунктів 1, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У пунктах 1 та 4 частини 4 статті 54 МК України зазначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно частини 6 цієї статті, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 Митного кодексу України).

Як встановлено судом, декларантом одночасно із митною декларацією було надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення. Наведені документи вказані відповідачем в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00091 від 06.03.2019 (а.с.23).

Суд звертає увагу на те, що аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду, відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16.

Згідно частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 коментованої статті Кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 Митного кодексу України).

Згідно частини 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Митного кодексу України).

За приписами частини 1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 3 статті 58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації №UA805180/2019/007652 від 01.03.2019 (а.с.21), визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору.

Відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував зміст договору (купчої) від 28.12.2018, в тому числі будь-які відомості про отримання від компетентних органів Королівства Канади щодо підтвердження чи не підтвердження обставини відчуження позивачу продавцем нерезидентом автомобіля марки HONDA, модель CIVIC, номер кузова НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1998 см. куб., 2017 року випуску, та отримання або не отримання від позивача коштів в сумі 4400 канадських доларів та/або іншої суми за відчужений вказаний транспортний засіб.

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів за №UA805180/2019/000037/2 від 06.03.2019, митна вартість транспортного засобу визначена за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів), а підставою коригування митної вартості відповідачем вказано:

"Спрацювання профілю ризику 105-2 "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VІN-кодами НОМЕР_1, валюта USD, вартість 11494,50. Згідно наданих документів для підтвердження транспортних витрат у довідки про транспортні витрати від 22.02.2019 товар переміщувався на борту RHL Constantia, а згідно коносаменту №7847 від 04.01.2019 товар переміщувався ZIM Yokohama". Рішення про проведення перевірки достовірності заявленої фактурної вартості транспортного засобу прийнято органом доходів і зборів на підставі результатів застосування системи управління ризиками за інформацією спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального та фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу та розбіжностей у наданих документах. Орган доходів і зборів повідомив особі, яка декларує транспортний засіб, про можливість доведення достовірності заявленої фактурної вартості транспортного засобу шляхом подання інформації із спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, або висновку про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, підготовленого спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством. Для підтвердження заявленої митної вартості декларанту направлено запит на надання додаткових документів оскільки фактурна вартість оцінюваного транспортного засобу не підтверджена додатковими джерелами органу доходів і зборів (копію митної декларації країни відправлення, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного транспортного засобу або інші платіжні документи)" (а.с. 22).

Тобто, в рішенні Сумської митниці ДФС взагалі не вказано (не конкретизовано), які з а п и т у в а н і митним органом документи не подані декларантом.

Крім того, суд зазначає, що застосований відповідачем метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів врегульований статтею 59 Митного кодексу України, відповідно до якої у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті.

При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті. Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Проте, Сумською митницею ДФС в порушення вимог статті 59 Митного кодексу України, при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, митна вартість була визначена не в порядку передбаченому статтею 59 Митного кодексу України, а у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1077 "Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388 і від 4 червня 2007р. №795".

Суд вважає, що визначення відповідачем митної вартості в порядку визначеним Постановою Кабінету Міністрів України №1077, а не Митним кодексом України є протиправним, виходячи з наступного.

Так, пунктом 1 вказаного Тимчасового порядку визначено, що механізм виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТЗЕД та ввезені громадянами на митну територію України в період з 1 січня 2015 р. до 25 листопада 2018 р., а також:

1) перебувають у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, поміщення в який здійснювалося шляхом вчинення дій, усного декларування або декларування з використанням іншого документа, ніж митна декларація, на бланку єдиного адміністративного документа;

2) перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, були вивезені за межі митної території України після 25 листопада 2018 р. та ввезені повторно.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль позивача не ввозився в Україну в період з 1 січня 2015 року до 25 листопада 2018 року, не перебував у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, поміщення в який здійснювалося шляхом вчинення дій, усного декларування або декларування з використанням іншого документа, ніж митна декларація, на бланку єдиного адміністративного документа, не перебував у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, був вивезений за межі митної території України після 25 листопада 2018р. та ввезений повторно.

Тобто, дія постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1077 на спірні правовідносини не розповсюджується.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2019 в справі №805/2713/16-а.

Суд критично оцінює посилання відповідача на розбіжність у інформації про борт транспортування товару, оскільки це не є підставою для відмови у реєстрації митної декларації позивача зміна судна для транспортування митного товару.

Так, у накладній №7845 (а.с.33) зазначено перевізника - ТОВ "Дельфін-Авто", судно - Zim Yokohama 42/Е, а у листі ТОВ "Дельфін-Авто" від 22.02.2019 вказано судно для транспортування - RHL Constantia (а.с.35). При цьому, у вказаних документах зазначено о д и н і той самий номер контейнеру - НОМЕР_4 , у якому транспортувався оцінюваний товар, вартість перевезення співпадає - 400 доларів США.

Отже, обставини на які відповідач посилається, як на обґрунтування правомірності прийнятих ним рішень, не можуть бути підставою для відмови у реєстрації митної декларації.

Також, представник Сумської митниці ДФС не надав суду жодних доказів того, що при прийнятті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA805180/2019/000037/2 від 06.03.2019 за методом за ціною договору щодо ідентичних товарів було враховано стан оцінюваного транспортного засобу, а саме: авто після ДТП. Пошкоджена задня частина авто, відсутній бампер, пошкоджена хромована накладна переднього бампера, пошкодження правого та лівого заднього ліхтаря, пошкоджений задній лівий лонжерон, труда основного глушника (зворотній бік а.с. 21).

Дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною рахунку щодо транспортного засобу, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частиною 1 статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною договору від 28.12.2018.

На підставі наведеного, суд зазначає, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості транспортного засобу за ціною договору від 28.12.2018, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Окрім цього, згідно позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 30.10.2018 в справі №826/25605/15, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, визначення відповідачем митної вартості транспортного засобу марки HONDA моделі CIVIC, номер кузова НОМЕР_3 , двигун бензиновий, об`єм двигуна 1998 см. куб., 2017 року випуску, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за методом за ціною договору щодо ідентичних товарів, лише на підставі неподання позивачем запитуваних митним органом документів, є необґрунтованим та безпідставним.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначає, що в силу частини другої статті 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.12.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства, а тому ненаведення обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для їх скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сумська митниця ДФС, як суб`єкт владних повноважень, не довела правомірності свого рішення про коригування митної вартості товарів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 06.03.2019 №UA805180/2019/000037/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805180/2019/00091 від 06.03.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Представником позивача 07.05.2019 подана заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. (а.с. 18). В якості підтвердження фактичного здійснення вказаних витрат, надані: витяг з договору про надання правової допомоги по адміністративній справі від 02.04.2019 (а.с. 48), ордер Серії СМ №793 від 04.04.2019 (а.с.47), квитанція про сплату коштів від 04.04.2019 (зворотній бік а.с. 49), акт наданих послуг по договору про надання правової допомоги від 04.04.2019 (а.с.49), розрахунковий документ від 04.04.2019 (а.с.50), акт про виконання робіт (перекладацькі послуги) від 10.04.2019, сплата судового збору від 05.04.2019 (а.с.4) та від 16.04.2019 (а.с.5).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчить з матеріалів справи між ОСОБА_1 та адвокатом Хурсенко С.О. складено договір про надання правової допомоги по адміністративній справи б/н від 02.04.2019 (а.с.48).

04.04.2019 складено акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 02.04.2019 р., відповідно до якого ОСОБА_3 отримала від адвоката Хурсенко С.О. наступні послуги:

- консультація з питань митного законодавства та адміністративного судочинства (1 година робочого часу) - 500 грн.;

- ознайомлення з документами, наданими позивачем (2 години робочого часу) - 1000грн.;

- підготовка процесуальних документів по справі, а саме: складання позовної заяви, орієнтовного розрахунку судових витрат, копіювання додатків до позову та оформлення пакету документів для подачі до суду, направлення документів на переклад (8 годин робочого часу) - 4000 грн.;

- підготовка до участі участь у судовому засіданні в суді першої інстанції (1 година робочого часу) - 500 грн. Загальна вартість складає 6000 грн. (а.с.49).

Проаналізувавши зроблений представником позивача розрахунок, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в сумі 4340грн., які складаються з наступного: консультація, ознайомлення з документами, підготовка процесуальних документів по справі.

Крім цього, опис наданих робіт, наведений в акті наданих послуг по про надання правової допомоги від 02.04.2019 та розрахунку суми судових витрат. Так, вартість послуг з підготовки до участі у справі складає 500 грн. Однак, суд вважає, що дана послуга є тотожною послузі "ознайомлення з документами, наданими позивачем, підготовка процесуальних документів". Отже, дана послуга "підготовка до участі у справі" вартість якої складає 500 грн. є неконкретизованою і, одночасно, є складовою інших послуг. Відповідно, відсутні підстави для відшкодування витрат в сумі 500 грн. "підготовка до участі у справі".

Щодо витрат у сумі 1160 грн., пов`язаних з перекладом документів, суд також відмовляє у їх відшкодуванні, оскільки такі докази надавалися позивачем за власною ініціативою. Крім цього, позивачем не доведено, що дані послуги пов`язані саме з розглядом цієї справи, а не для власних потреб.

Крім цього, при подачі позовної заяви ОСОБА_1 , згідно з квитанцій від 05.04.2019 №0.0..1 на суму 768,40 грн. (а.с.4) та від 16.04.2019 №0.0..1 на суму 768,40 грн. (а.с.5), сплачено судовий збір у загальному розмірі 1536,80 грн. Тобто, вказана сума судового збору підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці ДФС (вул. Ю.Вєтрова, 24, м. Суми, 40020, ) про коригування митної вартості товару №UA805180/2019/000037/2 від 06.03.2019.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Сумської митниці ДФС (вул. Ю.Вєтрова, 24, м. Суми, 40020, ) №UA805180/2019/00091 від 06.03.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС (вул. Ю.Вєтрова, 24, м. Суми, 40020, ) понесені судові витрати у сумі 7036 (сім тисяч тридцять шість) грн. 80коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.07.2019 року.

Суддя О.М. Кунець