Справа № 810/2177/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2177/18 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Костюк Л.О., Файдюк В.В.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фастівської районної державної адміністрації Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фастівської районної державної адміністрації Київської області про визнання незаконним розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фастівської районної державної адміністрації Київської області, в якому просила:

- визнати незаконним розпорядження від 27.03.2018 № 44-ос про звільнення начальника відділу культури, молоді та спорту Фастівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 ;

- поновити на посаді начальника відділу культури, молоді та спорту Фастівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 , як таку, що була незаконно звільненою;

- стягнути з Фастівської районної державної адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.03.2018 року до моменту винесення рішення у справі;

- стягнути з Фастівської районної державної адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. у вигляді одноразової грошової виплати;

- рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу культури, молоді та спорту Фастівської районної державної адміністрації та стягнення заробітної плати в межах суми за один місяць допустити до негайного виконання (враховуючи заяву про збільшення позовних вимог від 12.06.2018).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Фастівської районної державної адміністрації Київської області (; адреса реєстрації: пл. Соборна, 1, м. Фастів, 08500) від 27.03.2018 № 44-ос про звільнення начальника відділу культури, молоді та спорту районної державної адміністрації ОСОБА_1

Поновлено на посаді начальника відділу культури, молоді та спорту Фастівської районної державної адміністрації ОСОБА_1

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу культури, молоді та спорту Фастівської районної державної адміністрації з 16.01.2019 року.

Стягнено з Фастівської районної державної адміністрації Київської області (; адреса реєстрації: пл. Соборна, 1, м. Фастів, 08500), на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.03.2018 по 15.01.2019 включно у сумі 129 560 (сто двадцять дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Звернено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Фастівської районної державної адміністрації Київської області (; адреса реєстрації: пл. Соборна, 1, м. Фастів, 08500) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 13 426 (тринадцять тисяч чотириста двадцять шість) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Фастівська районна державна адміністрація Київської області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Розпорядженням голови Фастівської районної державної адміністрації Київської області від 19.11.1998 № 430 ОСОБА_1 призначено на посаду завідуючої відділом культури.

Розпорядженням Фастівської районної державної адміністрації Київської області від 29.12.2012 № 1016-од «Про упорядкування структури Фастівської районної державної адміністрації Київської області» відділ культури і туризму Фастівської районної державної адміністрації Київської області перейменовано у відділ культури, молоді та спорту Фастівської районної державної адміністрації Київської області.

Розпорядженням першого заступника голови Фастівської районної державної адміністрації Київської області від 22.09.2016 № 197-ос «Про внесення змін в розпорядження райдержадміністрації від 16.06.2015 № 100-ос «Про присвоєння рангів та встановлення надбавок до посадових окладів працівникам апарату, керівникам та спеціалістам інших структурних підрозділів районної державної адміністрації» начальнику відділу культури, молоді та спорту ОСОБА_1 присвоєно 5 ранг державного службовця категорії «Б».

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2018 року у справі № 381/694/18 встановлено, що ОСОБА_1 станом на 01.09.2016 року, будучи держаним службовцем категорії «Б», була зобов`язана подати щорічну декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з 01.09.2016 року до 31.10.2016 року.

Також зі змісту вказаної постанови, вбачається, що відповідно до публічно доступної інформації про оприлюднені суб`єктами декларування електронні декларації ОСОБА_1 подала свою декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, о 16 год. 45 хв. 05.02.2018 року тобто несвоєчасно, без поважних причин.

Фастівський міськрайонний суд Київської області визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

23.06.2018 року до Фастівської районної державної адміністрації Київської області надійшло подання Фастівської місцевої прокуратури в порядку частини 3 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції».

Вказаним поданням Фастівська місцева прокуратура керуючись статтями 1, 65 Закону України «Про запобігання корупції» вимагала призначити службове розслідування з метою встановлення причин і умов, що сприяли вчиненню пов`язаного з корупцією правопорушення начальником відділу культури, молоді та спорту Фастівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 , не виконанню вимог частини 2 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції».

Розпорядженням Фастівської районної державної адміністрації Київської області від 27.03.2018 року № 44-ос ОСОБА_1 , начальника відділу культури, молоді та спорту районної державної адміністрації звільнено з посади 27.03.2018 року згідно п.3 частини 1 статті 84 Закону України «Про державну службу» та п. 7 статті 36 КЗпП України та на підставі Рішення Фастівського міськрайонного суду від 12.03.2018 № 381/694/18.

Не погоджуючись з правомірністю Розпорядження Фастівської районної державної адміністрації Київської області від 27.03.2018 № 44-ос, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Підстави для припинення державної служби визначені статтею 83 Закону України "Про державну службу". Пунктом 1 частини 1 зазначеної статті встановлено, що державна служба припиняється у разі втрати права на державну службу або його обмеження.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 84 Закону України "Про державну службу" підставами для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Таким чином, зазначеною нормою Закону України "Про державну службу України" визначено особливу підставу для припинення державної служби - набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Частиною 2 статті 84 Закону України "Про державну службу" встановлено, що у випадках, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті, суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом, а у випадку, зазначеному у пункті 5 частини першої цієї статті, - у порядку, визначеному статтею 32 цього Закону.

Тобто, вказаним положенням встановлено обов`язок суб`єкта призначення звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи із положень ч.4 ст.78 КАС України, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Вказана обставина є самостійною та безумовною підставою для припинення державної служби у зв`язку із втратою державним службовцем права на державну службу, яке зумовлене вчиненням державним службовцем корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення.

Проте при розгляді справи суд першої інстанції дані норми процесуального законодавства не взяв до уваги.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Оскаржуваним розпорядженням ОСОБА_1 звільнено саме на цій підставі.

Як передбачено ст. 5 Закону № 889, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідно до частини 3 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950 затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок № 950).

Дія цього Порядку не поширюється на: державних службовців, крім випадку, визначеного абзацом п`ятим цього пункту.

Згідно із абзацом п`ятим пункта 1 вказаного Порядку № 950 стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" (далі - Закон) прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (далі - керівник органу).

Цим же Порядком передбачено, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, якщо інше не передбачено Конституцією і законами України, може бути відсторонена від здійснення повноважень за рішенням керівника органу до закінчення розгляду справи судом.

У разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення відстороненій від здійснення повноважень особі відшкодовується середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов`язаного з таким відстороненням.

Відповідно до листа - роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби від 03.04.2018 №68/20/22-18, тільки державного службовця, якого звільнено від адміністративної відповідальності та до нього не застосовано адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому статтями 64-77 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу».

Як зазначає відповідач, про те, що на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення відповідач не був проінформований і не міг відсторонити позивача від здійснення повноважень та розпочати службове розслідування.

А про те, що її було притягнуто до адміністративної відповідальності, стало відомо коли Фастівським міськрайонним судом було направлено постанову суду від 12.03.2018 року, яка вже на той час набрала законної сили.

Нормою Закону України "Про державну службу України" визначено особливу виключну підставу для припинення державної служби - набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Разом з цим, Фастівським міськрайонним судом встановлено факт порушення позивачем вимог частини 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що є одним із видів адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією у відповідності до Глави 13-А Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, доводи суду першої інстанції про те, що постанова Фастівського міськрайонного суду від 12.03.2018 року по справі № 381/694/18 може розглядатися як підстава для звільнення з державної служби, тільки після проведення службового розслідування є необгрунтованими.

Таким чином, аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , оскільки відповідач при звільненні позивача виходив з того, що спеціальною нормою, яка визначає підстави припинення державної служби, у спірних правовідносинах, є стаття 84 Закону № 889ЛШІ, частиною третьої якої встановлено обов`язок суб`єкта призначення звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, який (обов`язок) і був виконаний відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фастівської районної державної адміністрації Київської області - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фастівської районної державної адміністрації Київської області про визнання незаконним розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Костюк Л.О.

Суддя Файдюк В.В.

Повний текст постанови виготовлено - 25 липня 2019 року.