Справа № 620/302/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/302/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кашпур О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді Лічевецького І.О., суддів Ісаєнко Ю.А., Мельничука В.П., при секретарі Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказу від 28.12.2018 року та наказу від 04.01.2019 року №10 в частині,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2018 р. № 1305 «Про результати службового розслідування по факту допущення втрати ресурсів продовольчої служби на загальну суму 309 292, 32 грн.», відповідно до якого позивача притягнуто до повної матеріальної відповідальності в розмірі 309 292, 32 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що повна матеріальна відповідальність настає лише у випадку навмисних дій військовослужбовця, а оскаржуваний наказ не містить висновків про те, умисно чи з необережності була заподіяна шкода. Крім того позивач зазначає, що відповідачем порушено строки притягнення до матеріальної відповідальності. Також ОСОБА_1 зазначає, що повторне притягнення його до відповідальності за одне й те саме порушення є протиправним. Щодо наказу про преміювання, позивач вважає, що підставою для його винесення став протиправний наказ про притягнення його до матеріальної відповідальності, а тому він підлягає скасуванню як похідний.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.12.2018 року №1305 «Про результати службового розслідування по факту допущення втрати ресурсів продовольчої служби на загальну суму 309 292,32 грн.». В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Зокрема, відповідач стверджує, що службовим розслідуванням та аудитом Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту у військовій частині НОМЕР_1 були встановлені систематичні порушення з боку посадових осіб вимог нормативно-правових актів, внаслідок чого допущено незаконне списання групового набору сухих продуктів та безпідставне витрачання коштів внаслідок завищення обсягів отриманих послуг (продуктів харчування).

Скаржник акцентує увагу на тому, що порушення встановленого пунктом 17 названого Положення строку проведення службового розслідування, не є підставою для скасування оспорюваного наказу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на законності та обґрунтованості судового рішення.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 .

У період з 19 лютого 2018 р. по 26 квітня 2018 р. Північно-східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту Міністерства оборони України проведено аудит відповідності діяльності служби паливно-мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 за період з 06.05.2015 по 28.02.2018, про що складено довідку від 26.04.2018.

Згідно цієї довідки в ході аудиту зокрема, встановлено що за усною вказівкою командира частини (без видання наказу) та без повідомлення про це стройової частини та посадових осіб продовольчої служби, начальником речової служби старшим лейтенантом ОСОБА_1 , який на той час виконував обов`язки заступника командира частини з тилу (в зоні проведення АТО) було видано особовому складу ГНСП у кількості 549 комплектів на загальну суму 136 525,32 грн., при цьому військовослужбовці одночасно забезпечувались наборами сухих продуктів, внаслідок чого було порушено вимоги примітки 4 до норми №10-ПНСП Постанови про харчування № 426, та допущено безпідставне списання з обліку продовольство.

Крім того були встановлені факти, коли при переміщенні військової частини із зони проведення АТО до місць проведення заходів відновлення боєздатності, військовослужбовцям частини були видані ПНСП у кількості 3 325 комплектів, але в порушення приміток 2 до норми №10-ПНСП, якою зазначено, що «у дні забезпечення повсякденним набором сухих продуктів харчування за іншими нормами не здійснюється», військовослужбовці з продовольчого забезпечення за нормою №1-загальновійськова не виключались, внаслідок чого було допущено безпідставне витрачання коштів унаслідок завищення обсягів отриманих послуг (продуктів харчування) у кількості 3325 д/в на загальну суму 172 767,00 грн.

Підполковник ОСОБА_2 подав рапорт, в якому у зв`язку з великим об`ємом матеріалів розслідування просив продовжити термін проведення розслідування.

Враховуючи наведене, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.05.2018 р. № 873 «Про продовження терміну службового розслідування» продовжено термін проведення по факту неефективного використання повсякденних наборів сухих продуктів та групових наборів сухих продуктів, до 21 травня 2018 року.

Результати розслідування оформлено актом, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 , в якому запропоновано притягнути помічника начальника речової служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 7 837,50 грн.

Наказом № 616 від 20.06.2018 р. ОСОБА_1 притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2218 від 24.12.2018 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування щодо відшкодування втрат продовольчої служби на загальну суму 309292,32 грн. та встановлення винних осіб.

За результатами службового розслідування складено акт від 28.12.2018 р.

Під час проведення поточного розслідування встановлено наступне.

Результатами аудиту відповідності продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 за період з 06.05.2015 року по 18.09.2017 року, який був проведений на підставі пункту 1.54 плану діяльності Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України та підпорядкованих територіальних управлінь, у період з 18.09 по 20.10.2017 року начальником відділу аудиту тилового забезпечення Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту підполковником ОСОБА_3 (посвідчення на проведення аудиту від 22.09.2017 року №330, у період з 25.09.2017 по 13.10.2017), а також інспектором відділу аудиту тилового забезпечення Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту майором Настенком О.В. (посвідчення на проведення аудиту від 15.09.2017 року №322), у період з 18.09.2017 по 20.10.2017 було встановлено, що в системі внутрішнього контролю за організацією обліку та наявності матеріальних засобів, обліку особового складу та тих, хто харчується у військовій частині НОМЕР_1 , не забезпечено дотримання вимог нормативних документів.

Під час перевірки наданих документів щодо використання групового набору сухих продуктів ( ГНСП) за усною вказівкою командира частини без повідомлення про це стройової частини та посадових осіб продовольчої служби, внаслідок чого в порушення примітки 4 до норми №10-ПНСП Постанови про харчування №426, військовослужбовці одночасно забезпечувались як наборами сухих продуктів, так і продуктами харчування за нормою №1-загальновійськова, старшим лейтенантом ОСОБА_1 була допущена понаднормова видача ГНСП у кількості 549 комплектів, що в свою чергу призвело до їх безпідставного списання з обліку на загальну вартість 136 525,32 грн.

Крім того були встановлені факти, коли при переміщенні військової частини із зони проведення АТО до місць проведення заходів відновлення боєздатності, військовослужбовцям частини були видані ПНСП у кількості З 325 комплектів, але в порушення приміток 2 до норми №10-ПНСП, якою зазначено, що "у дні забезпечення повсякденним набором сухих продуктів харчування за іншими нормами не здійснюється", військовослужбовці з продовольчого забезпечення за нормою №1-загальновійськова не виключались, внаслідок чого було допущено безпідставне витрачання коштів унаслідок завищення обсягів отриманих послуг (продуктів харчування) у кількості 3325 д/в на загальну суму 172 767,00 грн.

Під час аудиту помічником начальника речової служби старшим лейтенантом ОСОБА_1 , який на той час виконував обов`язки заступника командира частини з тилу (в зоні проведення АТО), було пояснено, що видача ПНСП ним проводилась на підставі усних розпоряджень колишнього командира частини полковника ОСОБА_4 за роздавальними відомостями, в той же час, інформація щодо видачі сухих пайків ним до стройової частини та продовольчої служби не надавалась, у зв`язку із великим обсягом завдань по забезпеченню підрозділів в районах виконання завдань.

Таким чином, аудитом встановлено, що внаслідок недотримання встановленого порядку забезпечення наборами сухих продуктів, старшим лейтенантом ОСОБА_1 було допущено порушення вимог приміток 2 та 4 до норми №10-ПНСП Постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту»), внаслідок чого військовослужбовці одночасно забезпечувались як ПНСП (ГНСП), так і продуктами харчування і як результат допущені втрати ресурсів продовольчої служби на загальну суму 309 292,32 грн.

Виходячи з наведеного, комісія запропонувала притягнути начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності у розмірі 301 454,82 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2018 р. № 1305 «Про результати службового розслідування по факту допущення втрати ресурсів продовольчої служби на загальну суму 309 292, 32 грн.» за порушення вимог приміток 2 та 4 до норми №10-повсякденний набор сухих продуктів Постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту»), внаслідок чого військовослужбовці одночасно забезпечувались як ПНСП (ГНСП), так і продуктами харчування та вимог пунктів 1.3, 1.4, 1.5, 1.20 наказу Міністра оборони України від 24.12.2010 року №690 «Про затвердження Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України», який діяв на момент початку аудиту та під час вчинення порушень, в частині відсутності ведення обліку продовольства, повсякденного набору сухих продуктів, групового набору сухих продуктів та його контролю в продовольчій службі та в підрозділах в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у відповідності до пункту 13 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженою Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнено до повної матеріальної відповідальності у розмірі 301 454,82 гривень (триста одна тисяча чотириста п`ятдесят чотири гривні) 82 копійки.

Також згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2019 № 10 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за підсумками роботи за грудень 2018 року», зокрема ОСОБА_1 призначено до виплати 0% премії, на підставі догани від 10.12.2018 відповідно до наказу ВЧ НОМЕР_1 від 10.12.2018 № 1222, догани від 10.12.2018 відповідно до наказу ВЧ НОМЕР_1 від 10.12.2018 № 2123, притягнення до матеріальної відповідальності відповідно до наказу від 28.12.2018 № 1305, догани від 14.11.2018 відповідно до наказу командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 160 від 28.12.2018.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 № 548-XIV (надалі за текстом «Статут»).

Статтею 11 Статуту на військовослужбовців покладено обов`язок зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Відповідно до статті 16 цього Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 58 Статуту установлено, що командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу); за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Згідно статті 111 Статуту командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.

Відповідно до статті 112 Статуту командир роти (корабля 4 рангу), серед іншого, зобов`язаний організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти (корабля), перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на місяць робити огляд корабля, його озброєння, боєприпасів, технічних засобів і здійснювати щоденний обхід корабля). Результати огляду озброєння, боєприпасів та техніки записувати до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів (додаток 11 до цього Статуту); один раз на місяць звіряти дані ротного (корабельного) обліку особового складу, а також матеріальних засобів з обліковими даними військової частини.

За змістом статті 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21 вересня 1999 р. № 1075-XIV військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1225 від 4 серпня 2000 р. (надалі за текстом Положення) визначено, що військові частини використовують закріплене за ними військове майно виключно за його цільовим та функціональним призначенням.

Згідно пункту 6 Положення облік військового майна ведеться з метою отримання даних про його наявність, втрату, нестачу, рух, вартість та якісний (технічний) стан, необхідних для організації матеріально-технічного забезпечення військових частин, встановлення належного контролю за умовами зберігання, доцільністю та ефективністю його використання (витрачання), а також з метою підготовки даних для складення облікових документів та державної статистичної звітності.

Пункт 11 Положення передбачає, що кількісний облік військового майна ведеться в натуральних показниках і відповідних одиницях виміру, а вартісний - в національній валюті України.

Пунктом 16 названого Положення установлено, що списання військового майна, закріпленого за військовими частинами, здійснюється у разі: набуття непридатного стану (за неможливості або економічної недоцільності його відновлення і використання); убутку в межах затверджених норм; втрати чи нестачі; використання на виробничі, господарські та експлуатаційні потреби в межах установлених норм, у тому числі на підготовку зброї (боєприпасів) до зберігання або застосування, виготовлення сумішей, проведення аналізу, виконання будівельних та будівельно-монтажних робіт; знесення будівель і споруд через недоцільність їх використання та з метою будівництва на їх місці нових об`єктів.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі затвердженим постановою Верховної ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» № 243/95-ВР від 23 червня 1995 р. (надалі за текстом «Положення про матеріальну відповідальність»).

Відповідно до пункту 2 Положення про матеріальну відповідальність відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Пунктом 10 Положення про матеріальну відповідальність передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.

Згідно пункту 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично не виконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Відповідно до пункту 16 Положення про матеріальну відповідальність розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України.

Згідно пункту 17 Положення про матеріальну відповідальність командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини. У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом. За висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.

Ухвалюючи рішення у справі, суд попередньої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного наказу з огляду на те, що ані в ході аудиту, ані під час проведення службового розслідування не було встановлено жодних фактичних обставин, які б свідчили про саме позивач здійснив розтрату ресурсів продовольчої служби.

Колегія суддів підтримує правову позицію окружного адміністративного суду.

Пунктом 13 Положення про матеріальну відповідальність визначено вичерпний перелік підстав, за яких військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі заподіяної державі шкоди.

Водночас, жодної із цих обставин відповідачем встановлено не було.

Твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 вчинив перекручування звітних даних не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки такий висновок відсутній як у довідці аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2018 р., так і в акті службового розслідування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 вже було притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності відповідно до наказу командувача військової частини НОМЕР_1 від 20.06.2018 № 616, який було прийнято за наслідками тих самих обставин, що і оскаржуваний наказ, а отже позивача фактично було двічі притягнуто до відповідальності за вчинення одного й того самого проступку.

Колегія суддів погоджується з твердженням військової частини про те, що саме по собі порушення встановленого пунктом 17 Положення про матеріальну відповідальність строку проведення службового розслідування, не є підставою для скасування оспорюваного наказу, оскільки за його змістом, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки) то розслідування взагалі може не проводитись.

Разом з тим, враховуючи що помилкові висновки окружного адміністративного суду не призвели до неправильного вирішення справи по суті, судова колегія не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 30 липня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Ю.А.Ісаєнко

суддя В.П.Мельничук