Справа № 806/2453/17
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2019 року

Київ

справа №806/2453/17

адміністративне провадження №К/9901/46872/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами адміністративну справу №806/2453/17

за позовом Державної інспекції України з питань праці в особі Управління Держпраці в Житомирській області до Богунського районного відділу Державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Державної інспекції України з питань праці в особі Управління Держпраці в Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року, ухвалену в складі: головуючого судді Шидловського В.Б., суддів Мацького Є.М., Шевчук С.М.,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. Державна інспекція України з питань праці в особі Управління Держпраці в Житомирській області звернулася до суду з позовом до Богунського районного відділу Державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в якому просила:

1.1. визнати незаконними дії старшого державного виконавця Богунського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області Левківської Л.І. щодо прийняття повідомлення від 14 червня 2017 року та скасувати його;

1.2. зобов`язати Богунський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №698/2017 від 02 червня 2017 року.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державний виконавець дійшов помилкових висновків про відсутність у виконавчому листі від 02 червня 2017 року №698/2017 резолютивної частини рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

3. Позивач доводить, що виконавчий лист від 02 червня 2017 року №698/2017 виданий на підставі рішення суду, яким до суб`єкта господарювання вжито заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді часткового зупинення виробництва, надання послуг.

4. Зміст указаних заходів, на думку позивача, передбачає заборону боржникові користуватися своїм майном, що є одним із заходів примусового виконання рішення.

5. З урахуванням викладеного позивач уважає, що існують усі визначені в законі підстави для відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 02 червня 2017 року №698/2017.

6. Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов зазначив, що виконавчий лист не містить зобов`язання, виконання якого вимагало б вжиття заходів примусового виконання, що виключає можливість прийняття його до виконання.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

7. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року в справі №806/155/17 вирішено застосувати до

КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зупинення експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки: водогрійних котлів; котлів; паропроводу; посудин, що працюють під тиском (бойлерів); вантажопідіймальних кранів до усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 21 грудня 2016 року №2203/09-0014.

8. 02 червня 2017 року Житомирський окружний адміністративний суд видав Управлінню Держпраці в Житомирській області виконавчий лист за №698/2017, в якому відтворено резолютивну частину рішення в справі №806/155/17 про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

9. 07 червня 2017 року Управління Держпраці в Житомирській області звернулося до Богунського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області із заявою про примусове виконання виконавчого листа від 02 червня 2017 року №698/2017.

10. Розглянувши заяву позивача та додані до неї документи, відповідач дійшов висновку про невідповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на відсутність у ньому резолютивної частини рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

11. Керуючись положеннями пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Богунського районного відділу Державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції в Житомирській області виконавчий лист від 02 червня 2017 року №698/2017 був повернутий стягувачеві без прийняття до виконання.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

12. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено:

12.1. визнано незаконними дії старшого державного виконавця Богунського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області Левківської Л.І. щодо складання повідомлення від 16 червня 2017 року та скасовано його;

12.2. зобов`язано Богунський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №698/2017 від 02 червня 2017 року.

13. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що судове рішення про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є рішенням немайнового характеру, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, що спростовує висновки державного виконавця про неможливість його виконання у примусовому порядку.

14. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нове - про відмову в задоволенні позову.

15. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції керувався тим, що зміст виконавчого листа не вказує на наявність у боржника обов`язку вчинити будь-які дії, що свідчить про неможливість його примусового виконання органами державної виконавчої служби.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

16. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

17. На обґрунтування касаційної скарги позивач зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов необґрунтованих висновків про відсутність у виконавчому листі зобов`язання, виконання якого може забезпечуватися заходами примусового виконання рішень.

18. Скаржник наголошує, що рішенням суду в справі №806/155/17 на боржника покладено заборону користуватися машинами та устаткуванням, що належать йому на праві власності.

19. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу зазначив, що виконавчий лист у справі №806/155/17 не передбачає вжиття заходів примусового виконання рішень, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про неможливість звернення його до примусового виконання.

20. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Білоусу О.В., суддям Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.

21. Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року відкрите касаційне провадження за скаргою Державної інспекції України з питань праці в особі Управління Держпраці в Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року в справі №806/2453/17.

22. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від - 06 червня 2019 року №596/0/78-19, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача у цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.

23. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Уханенку С.А.

V. Джерела права й акти їхнього застосування

24. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

25. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

26. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

27. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

29. Частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

30. Згідно з частиною першою статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

31. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

32. Абзацом першим частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження <…>.

33. Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

34. Згідно з частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

35. Згідно з частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

36. Частиною другою статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

37. Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

38. Частиною першою статті 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

39. Згідно з частиною другою статті 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

40. Правові та організаційні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб визначені у Законі України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

41. Відповідно до частини 4 статті 4 Закону №877-V виключно законами встановлюються: повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю).

42. Частиною 5 статті 4 Закону №877-V передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

43. Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

44. Згідно з частиною першою статті 8 Закону №877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

VI. Позиція Верховного Суду

45. Аналіз положень частини першої статті 4 Закону №1404-VIII, якою визначені обов`язкові реквізити виконавчого документа, у взаємозв`язку з частиною четвертою цієї статті, якою визначені підстави для повернення без виконання виконавчого документа, свідчить, що органи державної виконавчої служби та в окремих випадках приватні виконавці здійснюють примусове виконання виключно тих судових рішень, резолютивна частина яких містить зобов`язання, що може бути виконане внаслідок застосування одного із заходів примусового виконання рішення.

46. До таких заходів примусового виконання рішення стаття 10 Закону №1404-VIII відносить: (1) звернення стягнення на майно; (2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; (3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборону боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

47. Наведений перелік не є вичерпним. У залежності від змісту зобов`язання до боржника можуть застосовуватися й інші заходи примусового виконання рішення, що забезпечують досягнення мети виконавчого провадження.

48. Як установлено судами попередніх інстанцій, виконавчий лист №698/2017 від 14 квітня 2017 року виданий на підставі постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року в справі №806/155/17, якою до КП «Житомиртеплокомуненерго» застосовані заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки: водогрійних котлів; посудин, що працюють під тиском; вантажопідіймальних кранів.

49. Суд зазначає, що часткове зупинення виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання є превентивним заходом, який спрямований на запобігання виникнення надзвичайних ситуацій та пов`язаних з ними ризиків завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

50. Мета такого заходу досягається шляхом припинення експлуатації машин, устаткування або заборони доступу до приміщень та об`єктів, що використовуються для виготовлення суб`єктами господарювання продукції, надання послуг, виконання робіт, і які не відповідають вимогам до безпеки праці.

51. Отже, за рішенням суду, яким повністю або частково зупинено реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єкт господарювання, відносно якого вжито таких заходів контролю, зобов`язаний припинити використання приміщень, об`єктів, устаткування, ідентифікуючі ознаки яких визначено в рішенні суду.

52. Таким чином, рішення суду про вжиття заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг установлює заборону боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, що в розумінні статті 10 Закону №1404-VIII є одним із заходів примусового виконання рішення.

53. Суд зазначає, що відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону

№1404-VIII державний та приватний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їхній огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

54. З урахуванням викладеного, висновок суду апеляційної інстанції стосовно того, що рішення суду в справі №806/155/17 не передбачає заходів примусового виконання рішень і щодо неможливості його примусового виконання є помилковим.

55. Суд також уважає таким, що ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, висновок суду апеляційної інстанції стосовно того, що реалізація вжитих судом заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є компетенцією Держпраці.

56. Аналіз положень частини першої статті 8 Закону №877-V у поєднанні з частиною 4 статті 4 цього ж закону дає підстави для висновку, що повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; спосіб та форми здійснення заходів державного нагляду (контролю), встановлюються виключно законом. Водночас Законом №877-V на Держпраці як орган державного нагляду (контролю) не покладено повноважень щодо практичної реалізації рішень суду, прийнятих за наслідками розгляду позовів про повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт.

57. Посилання відповідача на підпункт 52 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, Суд відхиляє, оскільки ним не встановлено повноважень Держпраці вживати заходів, направлених на припинення користування об`єктами, щодо яких судом застосовані заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю).

58. За таких обставин Суд дійшов висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав відповідача відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа в справі №806/155/17. Водночас висновки суду апеляційної інстанції про те, що вказаний виконавчий лист не містить зобов`язання, виконання якого вимагало б вжиття заходів примусового виконання рішень, є необґрунтованими.

59. Відповідно до часини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

60. Згідно з частиною третьою статті 351 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

61. Відповідно до частини першої статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

VII. Судові витрати

62. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

63. Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

64. Касаційну скаргу Державної інспекції України з питань праці в особі Управління Держпраці в Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року задовольнити.

65. Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року в справі №806/2453/17 скасувати.

66. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року в справі №806/2453/17 залишити в силі.

67. Судові витрати розподілу не підлягають.

68. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко