Справа № 462/3635/19
Суддя: Гедз Б. М.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/3635/19
Провадження № 2-а/462/186/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді - Гедз Б.М.

з участю секретаря - Рущак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Закарпатській області, інспектора Жаровського Максима Ігоревича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1068691 від 14.04.2019 року та закрити справу. Позов обґрунтовує тим, що відповідачем 14.04.2019 року відносно нього винесено постанову серії ЕАВ №106869, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за те, що він 14.04.2019 року близько 23.00 год. в Баранинці на вул. Гагаріна, 82, керуючи автомобілем марки «RENAULT» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», проїхав прямо зі смуги де дозволено рух тільки ліворуч, чим порушив п. 8.4 г Правил дорожнього руху. Вважає дану постанову протиправною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а твердження інспектора безпідставні та не підтверджені жодним доказом. При цьому, зазначає, що правил дорожнього руху не порушував, матеріалів справи та відеозапису порушення йому ніхто не пред`явив. Також зазначає, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, позбавив можливості у повному обсязі скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП, не надав доказів вчинення адміністративного правопорушення та порушив вимоги щодо процедури розгляду.

В судове засідання позивач не прибув, хоча про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому, від позивача поступила заява, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, крім того, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити.

Відповідачі будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не подали.

Разом з тим, в силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно зі ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З постанови серії ЕАВ №1068691 від 14.04.2019 року, копія якої долучена до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225,00 грн., за те, що він 14.04.2019 року близько 23.00 год. в Баранинці на вул. Гагаріна, 82, керуючи автомобілем марки «RENAULT» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», проїхав прямо зі смуги де дозволено рух тільки ліворуч, чим порушив п. 8.4 г Правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ПДР України).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладенні позивачем пояснення в позовній заяві та постанові у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи з вимог статті 77 КАС України, відповідач повинен був довести, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, проте будь-яких доказів цього не надав.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем, не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ст. 77 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили достовірність порушенням позивачем дорожнього руху України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена. Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 44, 47, 77, 241, 243-246, 271, 286 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 33, 122, 247, 268, 283, 286 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Закарпатській області, інспектора Жаровського Максима Ігоревича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серія ЕАВ №1068691 від 14.04.2019 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 30 липня 2019 року.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз