Справа № 200/7622/19-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 р. Справа№200/7622/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьова І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій протиправними, скасувати рішення і зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області та просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області, код ЕДРПОУ 23346787, про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 1938 року народження ПІН НОМЕР_1 .

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з грудня 2017р. по липень 2018р. включно негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати.

27 червня 2019 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження

12 липня 2019 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог. Свою позицію вмотивовував тим, що виплата пенсії позивачу була припинена без прийняття відповідного рішення, до з`ясування фактичного місця проживання. Також відповідач вважає, що позивач у визначеному законодавством порядку не вживав заходів, спрямованих на отримання належної йому суми пенсійних виплат та у зв`язку з цим не зміг отримати вказані виплати, тобто реалізувати гарантоване Конституцією право. Посилається на необхідність застосування норм Постанов Кабінету Міністрів, якими визначений порядок припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України; зареєстрована, як внутрішньо переміщена особа в місто Краматорськ , Донецька область від до довідки від 28 листопада 2017 року, та перебуває на обліку у відповідача; відповідно до довідки про нарахування та виплату пенсії вбачається, що з грудня 2017 року по липень 2018 року включно позивачу нараховано суми пенсії, але фактично не виплачено.

Інших доказів в обґрунтування законності підстав для припинення виплати пенсії позивачеві з зазначеної дати відповідачем суду не надано.

Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 (справа №243/6391/17) за результатом розгляду аналогічного спору (припинення виплати пенсії особі, яка перемістилась з району проведення антитерористичної операції) дійшов висновку, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття Пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд не вбачає підстав для відступлення від зазначеного правового висновку Верховного Суду.

Судом встановлено, що рішення про припинення виплати позивачу пенсії з підстав, визначених ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідачем не приймалось.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки позивачеві припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав.

При цьому, слід підкреслити пріоритетність застосування положень ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", доводи відповідача щодо необхідності застосування норм постанов Кабінету Міністрів України, якими визначений порядок припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, є безпідставними.

Позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення про припинення виплати пенсії задоволенню не підлягають, оскільки таке рішення відповідачем не приймалось.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача утриматись від подальшого призупинення пенсійної виплати є безпідставною, оскільки встановлювати обов`язки на майбутнє без врахування змін чинного законодавства, яке може мати місце та без наявності спірних правовідносин неможливо. Рішення суду не може прийматися як застереження від будь-яких порушень і також не може бути умовним. Розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявності неіснуючих порушень суперечить вимогам закону, а тому в цій частині вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позивачу поновлено виплату пенсії, така вимога не підлягає задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Також, згідно положень ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В матеріалах справи містяться докази неотримання позивачем пенсії за період з грудня 2017 по липень 2018 року, отже суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, з метою відновлення порушених прав позивача, необхідно вийти за межі позовних вимог, визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати пенсії позивачу та зобов`язати відповідача сплатити заборгованість за період з 01 грудня 2017 по 31 липень 2018 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою від 27 червня 2019 року відстрочено сплату судового збору у сумі 768,40 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на таке, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати, пов`язані із розглядом цієї справи.

Таким чином, на користь Державного бюджету підлягає відшкодуванню сума судового збору, а саме у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до відповідача Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області, код ЕДРПОУ 23346787, про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 1938 року народження ПІН НОМЕР_1 .; зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з грудня 2017р. по липень 2018р. включно негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2017 по 31 липень 2018 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області (ідентифікаційний код 23346787, 84302, вул. Поштова, буд. 5, м. Краматорськ, Донецька область) сплатити заборгованість по пенсії за період з 01 грудня 2017 по 31 липень 2018 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) з 01 грудня 2017 по 31 липень 2018 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області (ідентифікаційний код 23346787, 84302, вул. Поштова, буд. 5, м. Краматорськ, Донецька область) судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова