Справа № 524/2818/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 р. Справа № 524/2818/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою поліцейського роти № 4 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Курінного Сергія Івановича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.06.2019 (суддя Предоляк О.С., вул. Першотравнева, 29/5, м. Кременчук, Полтавська область, 39600 ) по справі № 524/2818/19

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського роти № 4 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Курінного Сергія Івановича , Батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до поліцейського роти № 4 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Курінного Сергія Івановича, Батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, в якому просив суд:

- оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №545674 від 07.04.2019 року, винесену інспектором роти №4 БПП у м. Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Курінним Сергієм Івановичем - скасувати, провадження по справі - закрити, за відсутності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності, події та складу правопорушення.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.04.2019 залучено до участі по справі третьою особою - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.06.2019 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 545674 від 07.04.2019 року, винесену поліцейським роти № 4 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Курінним С.І. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі закрито.

Позовні вимоги до Батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, поліцейський роти № 4 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Курінний С.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи. Розгляд справи просив проводити без його участі.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання, призначеного на 01.08.2019, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що 07.04.2019 р. інспектором роти № 4 БПП у м. Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Курінним С.І. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 545674 відносно ОСОБА_1 , згідно з якою 07.04.2019 року о 09 год. 38 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Kia Ceed, номерний знак НОМЕР_1 , в м.Кременчуці по просп. Свободи, 172а, проїхав на заборонений сигнал світлофору (червоний), чим порушив п.п. 8.7.3 «е» ПДР України, у зв`язку з чим нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с.4).

Не погоджуючись з постановою серії ДП 18 №545674 від 07.04.2019 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, не надав, сам факт порушення позивачем пп. 8.7.3 ПДР належними та допустимими доказами не підтверджено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 545674 від 07.04.2019, поліцейським роти № 4 БПП у м.Кременчук Курінним С.І. встановлено, що 07.04.2019 року о 09 год. 38 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Kia Ceed, номерний знак НОМЕР_1 , в м.Кременчуці по просп.. Свободи, 172а, проїхав на заборонений сигнал світлофору (червоний), чим порушив п.п. 8.7.3 «е» ПДР України (а.с.4).

За приписами ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме порушення позивачем п.п. 8.7.3 «е» ПДР України, відповідно до якого червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Дослідженим відеозаписом нагрудної камери патрульного, яка працювала у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення, зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, зазначений відеозапис не містить будь-які фактичні дані, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Колегією суддів не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що на відеореєстратор, встановлений в службовому автомобілі зафіксовано факт виявлення порушення ПДР позивачем, оскільки з даного відеозапису не можливо встановити яке світло горіло на світлофорі під час руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , оскільки відео не чітке, а сам світлофор знаходився на значній відстані від патрульного автомобіля.

Таким чином, доводи апелянта на підтвердження правомірності його дій під час винесення оскаржуваної постанови, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовані матеріалами справи, відповідно вірно оцінені та вмотивовано відхилені судом першої інстанції.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та не підтверджують неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального, то підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського роти № 4 БПП у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Курінного Сергія Івановича - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.06.2019 по справі № 524/2818/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко