Справа № 620/4326/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4326/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кашпур О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.
суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження без виклику сторін) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати йому атестат на речове майно.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 атестат на речове майно.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачем, Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що недоведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права. Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 позивач отримував речове майно, в тому числі й інвентарні речі, які він не здав під час вибуття з військової частини до нового місця служби згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 20 від 25.01.2018, а тому підстави у військової частини НОМЕР_1 для направлення атестату позивачу відсутні.
15.07.19 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримав позицію суду першої інстанції.
У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 04.05.2017 по 25.01.2018 проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 на посаді оперативного чергового відділення всебічного забезпечення командного пункту військової частини НОМЕР_1 .
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2018 №20 капітана ОСОБА_1 призначено на посаду начальника служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту та екологічної безпеки військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до вищевказаного наказу позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 04.10.2018 №192, ОСОБА_1 призначено наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 14.09.2018 року №413 на посаду старшого офіцера відділу оперативного забезпечення штабу військової частини НОМЕР_3 та зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.
Відповідно до карти обліку матеріальних засобів особистого користування № 2123/339, ОСОБА_1 протягом 2018 року був забезпечений речовим майном, в тому числі переліком інвентарних речей.
Позивач, приступивши до проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 дізнався, що речовий атестат не було передано військовою частиною НОМЕР_1 .
Вважаючи такі дії Військової частини НОМЕР_1 протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив та зазначив, що підставою для зарахування військовослужбовця на речовий облік є речовий атестат, який надається військовослужбовцю при переході на нове місце проходження військової служби. При цьому, до обов`язків позивача входить обов`язок щодо повернення на склад Військової частини НОМЕР_1 виданого йому інвентарного майна, однак законодавець не вказує на те, що в разі невиконання військовослужбовцем цього обов`язку, його може бути позбавлено права на отримання речового атестату при переході на службу до іншої військової частини.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі - військовослужбовці) визначено Інструкцією про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженою наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 № 232 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 19 Розділу II Інструкції у разі вибуття зі складу військової частини, з`єднання, виду Збройних Сил, ОК, ВМС окремим військовослужбовцям, командам, підрозділам, військовим частинам, з`єднанням видається атестат на речове майно, який є основним документом для зарахування на речове забезпечення за новим місцем служби (дислокації). В атестаті відображається забезпеченість речовим майном, а також вказуються номер і дата видачі атестата на льотно-технічне обмундирування, якщо воно було видане військовослужбовцю (команді, підрозділу, військовій частині, з`єднанню).
Згідно із абз 6 п. 21 Розділу II Інструкції підставою для зарахування на речове забезпечення підрозділів, окремих команд та окремих військовослужбовців є атестат на речове майно і наказ командира військової частини.
Пунктом 15 Розділу III Інструкції у разі переведення офіцерів, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, для подальшого проходження служби до інших Міністерств та відомств військовослужбовцю за попереднім місцем служби видається речове майно, яке належало до видачі за строками носіння на день переведення.
У випадках, коли за новим місцем служби (при переведенні в межах Збройних Сил) встановлено форму одягу іншого зразка, військовослужбовцю за попереднім місцем служби речове майно не видається, а виписується атестат на речове майно, отримане до дня виключення його зі списку військової частини.
За новим місцем служби військовослужбовець забезпечується речовим майном на підставі речового атестата з урахуванням попередньо виданого речового майна з дня включення його до списку особового складу військової частини.
Отже, підставою для зарахування військовослужбовця на речовий облік є речовий атестат, який надається військовослужбовцю при переведенні на нове місце проходження військової служби.
Судом першої інстанції встановлено та відповідачем не заперечується, що військовою частиною НОМЕР_1 за новим місцем служби позивача атестат на речове майно не надавався.
Правомірність не направлення атестату за новим місцем служби відповідач мотивує тим, що позивач під час вибуття з військової частини НОМЕР_1 не здав інвентарні речі.
Відповідно до п. 1 Розділу ІV Інструкції до інвентарного майна належать теплі та постільні речі, табірні та спеціальні намети, спеціальний одяг та одяг для несення варти, льотно-технічне обмундирування, спеціальний одяг та спорядження для виконання спеціальних завдань, засоби індивідуального захисту, аеромобільне майно, санітарно-господарське майно, спортивний інвентар та музичні інструменти, брезенти, контейнери, спальні мішки та каремати.
Інвентарне майно видається тільки в тимчасове користування (експлуатацію).
Разом з тим, положеннями Інструкції взагалі не передбачено підстав для відмови військовослужбовцю у видачі речового атестату при переході на службу у іншу військову частину.
Натомість, визначено обов`язковість видання атестату на речове майно, який є основним документом для зарахування військовослужбовця на речове забезпечення за новим місцем служби.
При цьому, колегія суддів зауважує, що військова частина НОМЕР_1 не позбавлена права на повернення речового майна, виданого ОСОБА_1 , в інший визначений законом спосіб.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст підписано 31.07.19.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма