Справа № 807/126/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5402/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

апелянта ОСОБА_1

представника відповідача Далекорей С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року (ухвалене головуючим - суддею Микуляк П.П. о 14 год. 49 хв. у м. Ужгород) у справі № 807/126/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 31.03.2018:

визнати протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області щодо не врахування окремих додаткових видів грошового забезпечення та розміру премії при розрахунку розміру грошового забезпечення, не виготовлення для перерахунку мені пенсії нової довідки про розмір грошового забезпечення, з врахуванням всіх складових грошового забезпечення, передбачених чинним законодавством станом на 01.01.2016, за формою передбаченою Додатком 2 до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 39», з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294, а також з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, та не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нової довідки про розмір мого грошового забезпечення для подальшого перерахунку пенсії, та зобов`язати ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нову довідку про розмір ОСОБА_1 ,, грошового забезпечення з повною, реальною інформацією, за формою передбаченою Додатком 2 до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393», з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294, а також з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 (діючого з 01.01.2016 ), ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294, а також з урахуванням Постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до Постанови Кабінету міністрів України від 09.03.2006 № 268», та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23.12.2015 (діючого з 01.01.2016), ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294, а також з урахуванням Постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до Постанови Кабінету міністрів України від 09.03.2006 № 268», та з урахуванням даних у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 20.03.2018 № N/А4457, яка надана ліквідаційною комісією управління МВС України в Закарпатській області, а також за даними пенсійної справи №N/А4457, у розмірі 76% грошового забезпечення (вислуга років-27): посадовий оклад - 3250, 00 грн; оклад за спеціальним званням - 2200, 00 грн; надбавка за стаж служби (50%)- 2725, 00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%)-325, 00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) - 4087, 50 грн; премія (19%)-2391, 63 грн; підвищення пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012; доплат до розміру пенсії зафіксованої індексації, без обмеження граничного розміру, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 різницю перерахованої пенсії з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 01.01.2016 по теперішній час, без обмеження граничного розміру, і в подальшому виплачувати в повному розмірі нову пенсію призначену після перерахунку без обмеження суми виплати, та при подальших майбутніх перерахунках розміру ОСОБА_1 пенсії, враховувати всі її складові грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад-заступник начальника відділу поліції, оклад за військовим (спеціальним) званням-підполковник, надбавка за стаж служби - 50%, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 50%, надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 10%, премія - 19% , у загальному розмірі 76% від усього грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що у довідці про розмір грошового забезпечення неправомірно не відображена надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, яку він отримував та премія зазначена, у меншому, ніж він отримував розмірі, а саме 1,01% замість 19%. Крім цього вважає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області при перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 самовільно зменшило основний розмір пенсії з 76% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 провадження в адміністративній справі № 807/126/18 за клопотанням позивача, в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача 1 - Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській області та зобов`язання виготовити нову довідку про грошове забезпечення - було залишено без розгляду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 76% до 70% сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 25.03.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 76% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 на підставі Постанови КМУ № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити повністю позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що при проведенні перерахунку розміру його пенсії повинні були враховані збільшенні оклади відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 та складові забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» № 1294 від 07.11.2007 (котра діяла 01.01.2016), які вже були визначені у відсотках і котрі враховувались та виплачувались йому до лютого 2018 включно. Крім цього зазначає, що положення ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ не означають, що перерахунок пенсій пенсіонерам ОВС (міліції) має відбуватися з обов`язковим врахуванням розмірів тільки виключно з видів грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 та безумовного вилучення при цьому інших складових вже існуючих пенсій.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу, яка обгрунтована тим, що помилковим є твердження суду першої інстанції, що при перерахунку пенсії відповідним військовослужбовцям має застосовуватись норма, котра визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення. У зв`язку з цим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Апелянт в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

В судовому засіданні представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, заперечила щодо задоволення та надала пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідач, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в судове засідання, явку свого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи в його відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та представника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У зв`язку з встановленням нових розмірів грошового забезпечення позивач звернувся у грудні 2017 року до Ліквідаційної комісії УМВС України у Закарпатській області з проханням надати копії довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2016, у відповідь отримав копію довідки від 16.05.2017 № N/A4457 про розмір грошового забезпечення для нового перерахунку пенсії.

У вказаній довідці зазначено, що за нормами чинними на січень 2016 року грошове забезпечення на відповідній посаді включає, крім посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років - 50% та надбавка за роботу в умовах режимних обмежень - 10%.

При цьому, згадана довідка не містить даних про розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань, яку отримував позивач.

Позивач вважає, що у довідці неправомірно не відображена надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, яку він отримував та премія зазначена, у меншому, ніж він отримував розмірі, а саме 1,01% замість 19%.

Крім цього, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області при перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 самовільно зменшило основний розмір пенсії з 76% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення.

Позивач, вважаючи такі дії/бездіяльність відповідачів протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частина 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Відтак, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 (набрала чинності 02.12.2015), у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII, в редакції від 01.01.2016, чинній на момент отримання позивачем права на перерахунок пенсії, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною 2 статті 51 цього Закону.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (надалі - Порядок № 45) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до абзацу 7 п. 5 Порядку № 45 додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

З урахуванням п. 5 Порядку № 45 суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки надбавка за виконання особливо важливих завдань, котрі позивач отримував на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії, були скасовані та не виплачувались, тому, ці надбавки правомірно не вказані відповідачем у довідці про розмір грошового забезпечення.

Також, колегія суддів не погоджується з доводами позивача про неправомірність зазначення відповідачем премії у меншому, ніж він отримував розмірі, а саме 1,01 % замість 19 % з огляду на наступне.

Розмір премії для перерахунку пенсій враховується у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою. Такий висновок ґрунтується на положеннях абзацу 5 п. 5 Порядку перерахунку пенсій, відповідно до якого для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

З наданої до суду ксерокопії довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб за посадою заступник начальника відділу - начальник слідчого відділення лінійного відділу на ст. Ужгород УМВСУ на Львівській залізниці на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що середній розмір премії за січень 2016 року становить 1,01 %. (а.с. 44)

Отже, вказаний відповідачем розмір премії є середнім розміром, що фактично виплачено за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, що узгоджується зі змістом абзацу 5 п. 5 Порядку перерахунку пенсій, у зв`язку з чим підстав для врахування премії у розмірі 19 %, яку отримував позивач, немає.

Відтак, суд першої інстанції вірно вказав, що зазначений відповідачем розмір премії є середнім розміром, що фактично виплачено за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, що узгоджується зі змістом абзацу 5 п. 5 Порядку перерахунку пенсій, у зв`язку з чим, відсутні підстави для врахування додаткових видів грошового забезпечення, які отримував позивач.

З огляду на закріплене у частині третій статті 63 Закону № 2262-XII правило про те, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, а також вимог абзаців п`ятого та сьомого пункту 5 Порядку № 45, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії не належить вказувати надбавку за виконання особливо важливих завдань, яку отримував позивач під час проходження служби та яка була включена до грошового забезпечення при обрахунку пенсії, оскільки така надбавка вже не була встановлена законодавством для поліцейських та не виплачувалась.

Аналогічна правова позиція викладене у рішенні від 12.03.2018 Верховного Суду у справі № Пз/9901/1/18, що було винесено за результатами розгляду зразкової справи.

При цьому, вказане рішення було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018.

З огляду на встановлене та висновки Верховного Суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в цій частині, оскільки відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб встановлений законом.

Щодо зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років з 76% до 70%, то колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як згадувалось вище позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно наявного в матеріалах справи висновку про призначенні пенсії за вислугу років згідно з Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», позивачу призначено пенсію у розмірі 76 % грошового забезпечення (вислуга років в календарному обчисленні становить 27 років).

Відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 при перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 зменшило основний розмір пенсії з 76% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, що на думку позивача суперечить чинним нормам закону.

Положеннями ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон України № 2262-ХІІ) (в редакції, чинній на момент перерахунку пенсії) встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» (пункт «в» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України №2262-XII (в редакції, чинній на момент перерахунку пенсії) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно статті 13 Закону України № 2262-ХІІ (в редакції чинній на час призначення позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (п. "а" ст.12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (ст.43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (п. "б" ст.12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (ст.43);

в) особам, зазначеним у п. "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що зокрема, Законом України №103/96-ВР від 25.03.1996 «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» було внесено зміни та доповнення до Закону України № 2262-ХІІ, а саме ч. 2 ст. 13 викладено в новій редакції, з якої слідує, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Згідно ч. 4 ст. 63 Закону України усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо наявності підстав для перерахунку та виплати йому пенсії саме у розмірі 76 % відповідних сум грошового забезпечення, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Так органом пенсійного фонду позивачу здійснено перерахунок пенсії відповідно до Постанови № 103, та її основний розмір склав 70% від грошового забезпечення.

Разом з цим, згідно розрахунку пенсії за вислугу років, основний розмір пенсії при її призначені з 01.11.2004 склав 76 % від суми грошового забезпечення.

Проте, здійснюючи з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідач обмежив розмір такої пенсії до 70 %, застосувавши редакцію ч. 2 ст. 13 Закону України №2262-XII, котра чинна на момент проведення такого перерахунку пенсії.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у рішенні від 05.04.2001 Конституційний Суд України зазначив, що Конституція Українизакріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Отже, враховуючи, що перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Так, згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, застосувавши відсоток - 70 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, відповідач порушив права позивача, оскільки при призначенні пенсії первинно, а також у зв`язку із подальшими перерахунками, позивач набув право на отримання пенсії у розмірі 76 % сум грошового забезпечення і відповідач не мав належаних правових підстав для обмеження обсягу набутих позивачем прав.

Водночас, суд звертає увагу на те, що зміни до статті 13 Закону України № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону України №2262-ХІІ, котра змін у зв`язку з прийняттям Закону України № 3668-VІ та Закону України №1166-VII не зазнала.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону України № 2262-ХІІ на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини 2 статті 13 Закону України №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії.

Вказане також узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в рішенні від 04.02.2018 у зразковій справі № 240/5401/18.

Відтак при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подати звіт про виконання зазначеного рішення суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня отримання копії ухвали колегія суддів вважає їх залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначеній нормі кореспондують положення п. 1 ч. 6 ст. 246 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення у разі необхідності вказується про порядок і строк виконання рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

Разом з тим, вказаною нормою КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Натомість, захист прав позивача внаслідок рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду передбачено положеннями ст. 383 КАС України.

За приписами ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Матеріали справи свідчать, що при постановленні рішення судом першої інстанції судовий контроль не встановлювався.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлення судового контролю за відповідною заявою позивача вже після постановлення рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 826/18826/14.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року у справі № 807/126/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 30 липня 2019 року