Справа № 826/10963/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 липня 2019 року № 826/10963/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проДержавної архітектурно-будівельної інспекції України визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі по тексту - відповідач) про:

- визнання протиправними дії Департаменту ДАБІ у Київській області щодо надання відмови позивачу по суті заяви від 08.06.2018р.;

- зобов`язання Департамент ДАБІ у Київській області вжити усі необхідні передбачені законом заходи, в цілях ліквідації усіх вигрібних ям збудованих громадянкою ОСОБА_2 на дорозі по АДРЕСА_2 на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Ухвалою суду від 17 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями Департаменту ДАБІ у Київській області щодо надання відмови позивачу по суті його заяви від 08.06.2018р.

31 липня 2018 року відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого проти задоволення позову заперечує з тих підстав, що позивачу надано повну відповідь на його заяву від 08.06.2018р.

Крім того, представник відповідача зазначив, що позивач неодноразово звертався до нього з аналогічними заявами, на які були надані відповіді.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

08 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до ДАБІ України в якій просив, вжити усі необхідні передбачені законом заходи, в цілях ліквідації усіх вигрібних ям збудованих громадянкою ОСОБА_2 на дорозі по АДРЕСА_2 на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Листом від 23.06.2018р. №10/10-3/2306/05 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області надав відповідь на заяву ОСОБА_1 від 08.06.2018р.

Не погоджуючись з наданою відповіддю, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян»).

Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 08.06.2018р. в порядку Закону України «Про звернення громадян» звернувся з заявою до ДАБІ України, в якій просив: вжити усі необхідні передбачені законом заходи, в цілях ліквідації усіх вигрібних ям збудованих громадянкою ОСОБА_2 на дорозі по АДРЕСА_2 на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Листом від 23.06.2018р. №10/10-3/2306/05 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області надав відповідь на заяву ОСОБА_1 від 08.06.2018р., в якій повідомив позивача, що: органом державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області на підставі звернення гр. ОСОБА_1 у грудні 2011 року було проведено перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_2 на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області . Під час перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_2 за вказаною адресою без відповідних документів, що дають право на виконання будівельних робіт, збудовано садовий будинок та реконструйовано гараж без зміни зовнішніх розмірів, чим порушено ст.. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За допущені порушення містобудівного законодавства гр.. ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 96 КУпАП (постанова від 14.12.2011 № 690) та надано припис від 13.12.2011 № 59 з вимогою усунути допущені порушення. В подальшому в листопаді-грудні 2012 року на підставі звернення Київської обласної державної адміністрації щодо розгляду заяви гр. ОСОБА_1 інспекцією проведено позапланову перевірку, за результатами якої встановлено, що громадянкою ОСОБА_2 вимоги припису від 13.12.2011 № 59 не виконані, садовий будинок та господарські будівлі і споруди побудовані без будівельного паспорту та оформлення документу, що дає право на виконання будівельних робіт. Під час перевірки будівлі експлуатуються без прийняття в експлуатацію в установленому порядку. Вказаним діями порушено ст.ст. 27, 31, 34, 39 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За вказані правопорушення гр. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності (постанова по справі про адміністративне правопорушення № 2972 від 13.12.2012р.) та накладено штраф у розмірі 6 800 грн., який сплачено. Одночасно гр. ОСОБА_2 надано припис № 1978 від 13.12.2012р. з вимогою усунути виявлені правопорушення.

24.12.2013р. замовником ОСОБА_2 , в порядку, передбаченому наказом № 95 Мінрегіону подано до Інспекції заяву про прийняття в експлуатацію об`єкту по АДРЕСА_2 , декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та інші, передбачені наказом № 95 документи. 31.12.2013р. декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ОСОБА_2 Інспекцією зареєстровано за номером КС 97.

Разом з тим, 19.06.2014р. до Інспекції надійшла постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2014 року у справі № 826/307/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспекції про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. Зазначеною постановою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Інспекції щодо надання неповної відповіді на запит від 20.11.2013 року в порядку та строки, передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації». Зобов`язано Інспекцію повторно розглянути та надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 20.11.2013 року в порядку та строки, передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Інспекцією, на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду, в межах своєї компетенції, було повторно розглянуто запит ОСОБА_1 від 20.11.2013р. стосовно дотримання гр. ОСОБА_2 вимог законодавства при проведенні будівельних робіт на земельній ділянці у АДРЕСА_2 та надано відповідь від 25.06.2014р. №7/10-41/2506/09/02.

Таким чином, питання порушені гр. ОСОБА_1 у своєму зверненні щодо порушення ОСОБА_2 законодавства у сфері містобудівної діяльності при забудові свого домоволодіння, були предметом розгляду адміністративної справи №826/307/14.

Щодо розміщення дренажних туалетних ям та недотримання норм ДБН слід зазначити що ці питання вже були предметом розгляду в порядку цивільного провадження, у справі 22ц-2116/2011 де позовні вимоги ОСОБА_1 були залишені без задоволення (що підтверджується копією постанови Апеляційного суду Київської області від 21.03.2011р. наданою гр. ОСОБА_1 в додатках до заяви).

Також звертаємо увагу що ухвалою Вищого адміністративного суду №К/800/8411/15 від 13.08.2015 встановлено: наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127 затверджено Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (далі - Інструкція №127), яка спрямована на нормативно-методичне забезпечення діяльності суб`єктів господарювання, технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна (далі - суб`єкти господарювання).

Пунктом 3.2 Інструкції №127 визначено перелік об`єктів, які не належать до самочинного будівництва, зокрема встановлено, що для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків не належить до самочинного будівництва зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць свердловин, криниць, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, тощо.

Пунктом 1.2 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічної обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року №95, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2013 року за № 612/23144, яким встановлювалася процедура та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт та механізм проведення технічного індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, збудованих у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року, до таких господарських (присадибних) споруд віднесено земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій, а саме колодязі вигрібні ями, ворота, хвіртки, замощення, тощо.

З урахуванням вищенаведених положень та встановлених обставин судами попередніх інстанцій відзначено про безпідставність висновків щодо віднесення зведеної виграної ями до самовільного будівництва, оскільки отримання спеціального документу, який надає право на виконання будівельних робіт, або оформлення будівельного паспорту на момент її влаштування не потребувалося.

Розглянувши матеріали справи та надані сторонам докази, судом не встановленої протиправних дій відповідача щодо надання відмови позивачу по суті заяви від 08.06.2018р.

На переконання суду, відповідачем надано повну та обґрунтовану відповідь на заяву ОСОБА_1 від 08.06.2018р.

Як вбачається з матеріалів справи, Інспекцією у наданих позивачу відповідях неодноразово роз`яснювався зміст ДБН 360-92 "Планування і забудова міських і сільських поселень" - "Забудова нових і реконструкція існуючих територій дачних і садівницьких товариств та об`єднань громадян", згідно п. 4.48 якого граничні розміри площ забудови і поверховості садового будинку та господарських будівель на ділянці встановлюється статутом садівницького товариства чи кооперативу за погодженням з місцевими органами архітектури та містобудування (районними чи обласними). Ці розміри встановлюються за умови забезпечення необхідної площі для ведення господарської діяльності на ділянці та дотримання вимог нормативної тривалості інсоляції територій суміжних ділянок. Загальна площа і поверховість дачного будинку та господарських будівель на ділянці встановлюється архітектурно-планувальним завданням з урахуванням чинних будівельних та інших нормативів щодо відстаней та інсоляції та інших нормативів щодо відстаней та інсоляції будинків і територій суміжних ділянок, а також місцевих правил забудови.

Таким чином, спори щодо площі забудови садового будинку у садівничому товаристві мають вирішуватися на рівні правління товариств, а Інспекція не має права втручатися у вказану внутрішню діяльність товариства.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем неодноразово надавались відповіді позивачу, а саме: №7/10-27/2611/09/01 від 26.11.2012, №7/10-49/2602/03 від 26.02.2013, №7/10-100/0108/09/02 від 01.08.2013, № 7/10-53/2808/09/02 від 28.08.2013, №7/10-1/0804/03 від 08.04.2013. №7/10-70/1401/09/02 від 14.01.2014, №7/10-41/2506/09/02 від 25.06.2014, №21/2504/09/01 від 25.04.2017р.

У зв`язку з тим, що судом не встановлено протиправних дій відповідача при розгляді заяви ОСОБА_1 від 08.06.2018р. позовні вимоги про зобов`язання Департамент ДАБІ у Київській області вжити усі необхідні передбачені законом заходи, в цілях ліквідації усіх вигрібних ям збудованих громадянкою ОСОБА_2 на дорозі по АДРЕСА_2 на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, задоволеними бути не можуть.

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено повністю.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін