Справа № 826/10353/17
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Земляної Г.В. та суддів Лічевецького І.О., Ісаєнко Ю.А., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Шостого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідачем було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та ненадання вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку (пропуску строків) на апеляційне оскарження рішення та документів на підтвердження цих обставин. Апелянту надано строк для усунення недоліків: 7 днів з моменту вручення копії ухвали.

Копія ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2019 року отримана апелянтом 12 червня 2019 року, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення.

19 червня 2019 року (що підтверджується відбитком штемпеля на конверті) на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції скаржником було направлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2019 року клопотання Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги задоволено. Продовжено апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги на 3 дні з моменту вручення копії ухвали.

Копія ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2019 року отримана апелянтом 05 липня 2019 року, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення.

08 липня 2019 року (що підтверджується відбитком штемпеля на конверті) на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції скаржником було повторно направлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з поданих апелянтом матеріалів, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить інших підстав для поновлення строку, а повторює попереднє клопотання обґрунтовуючи пропуск строку тим, що ним раніше подавалася апеляційна скарга, яка була повернута судом апеляційної інстанції через несплату судового збору у зв`язку з відсутністю належного фінансування податкового органу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення було прийнято Окружним адміністративним судом м. Києва 29 листопада 2018 року у порядку письмового провадження.

Вперше з апеляційною скаргою відповідач звернувся 19 грудня 2018 року (що підтверджується відбитком штемпеля на конверті). Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року клопотання Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишено без задоволення, апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з відсутністю документа про сплату судового збору у розмірі 960 грн.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві повернуто апелянту з підстав несплати судового збору.

Проте, вдруге з даною апеляційною скаргою скаржник звернувся лише 17.05.2019 р., тобто з пропуском встановленого законом строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції повторно звертає увагу апелянта на те, що невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає відповідачу права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів на сплату судового збору не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок… і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Аналогічний правовий висновок наведений в постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 826/1362/18.

Крім того, згідно платіжного доручення №1402 від 28 березня 2019 року апелянтом сплачено судовий збір 29.03.2019 року проте, апеляційну скаргу подано 17.05.2019 р. року, разом з тим, апелянт не вказує причини подання апеляційної скарги через три тижні після сплати судового збору.

Отже, станом на 19 липня 2019 року апелянтом не надано обгрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційного оскарження визнані судом неповажними.

За вищенаведених обставин колегія суддів не вбачає поважних причин, які б стали підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з цим у задоволенні клопотання про поновлення строку слід відмовити, та відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 299, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом строку, встановленого статтею 329 КАС, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький