Справа № 540/326/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/326/19

Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон 16 квітня 2019 року об 15 год. 12 хв.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

при секретарі Голобородько Д.В.,

за участі сторін:

представника апелянта Козлової Н.О. ,

представника позивача Волочнюка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ремпобуттехніка - Херсон» до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній фіскальній службі України та Головному управлінню Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 січня 2019 року № та № .

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Ремпобуттехніка - Херсон» податковим органом встановлено численні факти порушення останнім норм податкового законодавства.

В даному випадку, на думку податкового органу, товариством безпідставно завищено витрати на вартість паливно-мастильних матеріалів та автомобільних шин, списаних у межах своєї господарської діяльності, так як такі витрати не підтверджені належними первинними документами.

Крім того, податковий орган наголошує на встановлених порушеннях товариства у веденні обліку наявних у нього на балансі матеріальних цінностей.

В свою чергу, товариством подано відзив на апеляційну скаргу податкового органу, з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин товариством не допущено порушень вимог податкового законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 26 листопада 2018 року по 07 грудня 2018 року, Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Ремпобуттехніка-Херсон» з питань дотримання вимог податкового законодавства, за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, валютного законодавства, за період з з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 14 грудня 2018 року № 241/21-22-14-01/03057348, яким встановлено порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, ст. ст. 1, 2, 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», п.3.12 Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, затвердженого наказом Мінтрансу України від 30 березня 1998 року № 102, пункту 28 розділу 6 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 вересня 2003 року № 561, чим завищено об`єкт оподаткування податком на прибуток (від`ємне значення "-") на суму 66 251,00 грн., а також занижено податок на прибуток, на суму 1 048 378,00 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі направлено товариству наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 30 січня 2019 року, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, у розмірі 66251,00 грн.

- № від 30 січня 2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств, на суму 1 048 378,00 грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції, у сумі 236 762,00 грн.

Не погоджуючись з отриманими податковими повідомленнями-рішенням товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами, оскільки платники податків при здійсненні господарської діяльності не обмежені чинним законодавством у праві самостійно обирати найбільш оптимальний варіант ведення господарської діяльності, зокрема, не позбавлений права укладати договори із сторонніми особами щодо реалізації своїх окремих функцій.

Об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств, відповідно до пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України - є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16, що затверджене наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31 грудня 1999 року, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до пункту 15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 за № 288/4509, витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

Частиною 2 ст. 3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи, тобто податкові, видаткові накладні, рахунки, довіреності, акти виконаних робіт, акти прийому - передачі товарів, робіт, послуг оформлені на паперових носіях та при наявності таких обов`язкових реквізитів: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильності її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності отриманих ПАТ «Ремпобуттехніка-Херсон» податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 30 січня 2019 року № та № .

В свою чергу, приймаючі оскаржувані податкові повідомлення-рішення, податковим органом, зокрема, встановлено, що у перевіряємому періоді товариством завищено витрати на вартість списаних паливно-мастильних матеріалів, що не підтверджені первинними документами, на загальну суму 5 581 552,96 грн.

В даному випадку, податковим органом встановлено, що позивач є орендарем 23 автобусів та здійснює пасажирські перевезення.

При цьому, на думку податкового органу, протягом 2015-2017 років товариством здійснювалось списання паливно-мастильних матеріалів лише на підставі актів списання, а тому такі ПММ не можуть включатись до витрат.

Між тим, як вбачається з акта перевірки, позивачем надано додаткові копії документів - подорожні листи, складені за період 2015-2017 роки, які прийнято податковим органом.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності суперечностей в акті проведеної перевірки, в частині висновків про те, що списання ПММ здійснювалось лише на підставі актів списання (виробничих звітів).

При цьому, щодо доводів податкового органу стосовно того, що подорожні листи не містять: маршрут руху автобуса, час виїзду та заїзду до гаражу, рух палива, а тому не є первинними документами, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, наявні в матеріалах справи подорожні лист (т.с.1 а.с.175 - т.с.3 а.с. 146, т.с.3 а.с. 171-т.с.4 а.с.26, т.с.4 а.с.73-т.с.5 а.с.23, т.с.6 а.с.82-т.с.7 а.с.6, т.с.7 а.с.85-т.с.7 а.с.142) містять інформацію за кожен місяць про транспортний засіб відносно якого вони складені (державний номер та марку), прізвище водія, дату виїзду, заправку паливом, витрату палива, показники спідометра, підпис механіка та печатку, відмітку та печатку лікаря.

Таким чином, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що надані до суду та контролюючому органу подорожні листи містять усі відомості, з яких можливо встановити рух ПММ.

Крім того, до перевірки позивачем надано виробничі звіти за 2015-2017 роки.

Зазначені звіти (т.с.5 а.с.24-98) містять узагальнюючу інформацію за кожний місяць та за кожним транспортним засобом окремо щодо кількості використаних ПММ та конкретні показники спідометра, пробіг транспортного засобу, об`єм, вартість та вид використаного ним палива.

Також, до суду надано накладні на відпуск товарів за 2015-2017 роки (т.с.3 а.с.147-173) та фіскальні чеки за 2015 рік (т.с. 4 а.с.26-63), згідно яких підприємство протягом 2015-2017 років придбавано ПММ у постачальників.

В свою чергу, наявність певних недоліків у наданих товариством первинних бухгалтерських документах, за умови їх наявності та в сукупності, не є достатньою підставою для неврахування використаних у період 2015 по 2017 роки ПММ у витратах товариства.

Крім того, варто зазначити, що податковим органом не заперечується факт здійснення позивачем пасажирських перевезень автомобільним транспортом, що безумовно потребує списання ПММ.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що списання ПММ здійснювалося товариством з належним підтвердженням первинними документами.

Крім того, у межах спірних правовідносин податковим органом також встановлено, що товариством завищено витрати на вартість списаних автошин, запчастин, що не підтверджені первинними документами, на загальну суму 309 020,88 грн.

Зазначений висновок податкового органу зроблено на підставі того, що протягом 2015-2017 років підприємством здійснювалось списання автомобільних шин, запчастин на автотранспортні засоби лише на підставі актів списання, зокрема, без складання карток обліку пробігу (наробітку) пневматичних шин.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається із зібраних матеріалів у справі, податковим органом у межах спірних правовідносин не витребувано та не встановлено існування карток обліку пробігу (наробітку) пневматичних шин у товариства.

В свою чергу, на підтвердження списання автомобільних шин позивачем надано до суду та відповідачу акти списання автомобільних шин (т.с.5 а.с.103-106, 109-114).

Крім того, надано картки обліку роботи автомобільної шини (т.с. 5 а.с.115- т.с.6 а.с.45), у яких міститься інформація про підприємство, позначення (розмір) шини, виробника шини, модель, індекс навантаження, марка та державний номер автомобіля, на якому вона встановлена, дата установки, знаття, пробіг, залишкова висота рисунка протектора, причина вилучення шини з експлуатації, підписи механіка та відповідальної особи.

Отже, відповідачем не доведено відсутність у підприємства встановлених законом первинних документів для списання автомобільних шин.

Щодо доводів відповідача про необхідність складання актів приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих об`єктів як обов`язкової умови для підтвердження правомірності списання повітряних фільтрів колегія зазначає наступне.

В даному випадку, акт приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих об`єктів може бути належним доказом здійснення робіт з ремонту, проте не є обов`язковим для списання самого витратного матеріалу - повітряного фільтру.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що заміна повітряного фільтра не є ремонтом ДТЗ, що дозволяє позивачу обґрунтовано вважати зазначену операцію технічним обслуговуванням, яке призводить до підтримання роботоздатності або справності виробу.

При цьому, як у випадку зі списанням ПММ, податковим органом не заперечується реальність господарських операцій з придбання шин та повітряних фільтрів, а також наявність економічної мети та господарської потреби позивача у придбанні та використанні даного товару.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 31 липня 2019 року

Головуючий Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.