Справа № 1.380.2019.002341
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2019-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002341
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Тронки О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Павліша О .Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

10.05.2019 до суду надійшов позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживаня АДРЕСА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Львівській області , місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул. Стрийська, 35 (далі - відповідач; контролюючий орган), в якому просить скасувати рішення від 28.02.2019 №10230/10/50.13 про виключення з реєстру платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 .

Ухвалою від 15.05.2019 суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 26.06.2019 суддя прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі.

Позовна заява обґрунтована тим, що підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Проте, в порушення п.299.11 ст.299 Податкового кодексу України (далі - ПК України), жодної перевірки позивача контролюючий орган не проводив, акта про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку, не складав. Крім цього, підставою для прийняття оскарженого рішення стало відображення податкового боргу у картці особового рахунку позивача станом на перші числа протягом двох послідовних кварталів 2018 року. Проте, позивач зазначає, що своєчасно сплатив зобов`язання з єдиного податку до місцевого бюджету Галицького району м. Львова. Однак, у платіжних доручення №1 від 12.08.2018, №3 від 04.05.2018, №2 від 17.02.2018 про перерахування коштів, помилково зазначив рахунок бюджету ГУ ДКСУ у Львівській області 0004, призначений для обліку платежу сплати військового збору. У зв`язку з цим, 08.09.2018 позивач подав до ГУ ДФС у Львівській області заяву про перерахування платежів єдиного внеску з фізичних осіб з помилково зазначеного рахунку на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , , МФО 899998. Проте, відповідач таких обставин не врахував при прийнятті оскарженого рішення, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

17.07.2019 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що станом на 01.12.2018 відповідно до даних інтегрованої картки платника податку, у позивача наявна заборгованість на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Зазначені відомості слугували підставою для анулювання реєстрації позивача, як платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку з 31.12.2018 за рішенням Головного управління ДФС у Львівській області від 28.02.2019 №10230/10/50.13.

Крім цього, стосовно відсутності акта перевірки відповідач зазначив, що акт перевірки має констатуючий, а не владно-зобов`язуючий характер, а тому не містить обов`язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для платника. Виходячи з наведеного, дії контролюючого органу щодо складання акта перевірки не порушують права чи інтереси особи, а відтак підстави для задоволення такої позовної вимоги відсутні. З урахуванням наведеного, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила суд задовольнити позов повністю.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.03.2017, реєстрацій номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Перебував на спрощеній системі оподаткування з 06.03.2017 по 31.12.2018 та був платником єдиного податку 3-ої групи за ставкою 5% від доходу, що підтверджується витягом з Реєстру платників єдиного податку від 14.03.2017 №245.

28.02.2019 відповідач прийняв рішення №10230/10/50.13 про виключення з реєстру платника єдиного податку позивача, у зв`язку з наявністю в останнього податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів в порядку 298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України в сумі 2285,28 грн.

Позивач, вважаючи таке рішення протиправним, звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Частина 1 стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються ПК України.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені вказаним Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Пунктом 38.1 ст.38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як встановив суд, позивач був платником єдиного податку третьої групи зі ставкою податку 5%.

Згідно з п.300.1 ст.300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до вказаного Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до абз.2 п.294.1 ст.294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

В підпункті 49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України зазначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених вказаним Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Пунктом 295.3 ст.295 ПК України встановлено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Підпунктом 299.10.3 п.299.10 ст.299 ПК України передбачено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 зазначеного Кодексу.

Відповідно до п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених вказаним Кодексом, у таких випадках та в строки у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Податковим боргом, згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений вказаним Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному вказаним Кодексом

Згідно з п.299.11 ст.299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених зазначеною главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

З наведених положень вбачається, що контролюючий орган може прийняти рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Проте, в порушення вимог п.299.11 ст.299 ПК України відповідач без проведення перевірки прийняв рішення про виключення позивача з реєстру платника єдиного податку.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку прийняте не на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, є протиправним.

Така позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду викладеній в постанові від 26.02.2019 у справі №805/1396/17-а, яку суд враховує при прийнятті рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог також зазначив, що підставою для прийняття оскарженого рішення стало відображення податкового боргу у картці особового рахунку позивача станом на перші числа протягом двох послідовних кварталів 2018 року.

Суд, надаючи таким доводам позивача оцінку, дійшов наступного висновку.

Позивач у платіжних доручення №1 від 12.08.2018, №3 від 04.05.2018, №2 від 17.02.2018 про перерахування коштів помилково зазначив рахунок бюджету ГУ ДКСУ у Львівській області 0004, призначений для обліку платежу сплати військового збору. У зв`язку з цим, 08.09.2018 позивач подав до ГУ ДФС у Львівській області заяву про перерахування платежів єдиного внеску з фізичних осіб з помилково зазначеного рахунку на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 МФО 899998.

Як вбачається з роздруківки стану розрахунків з бюджетом та не оспорюється відповідачем, контролюючий орган здійснив такий перерахунок.

Суд вважає, що сплата коштів до відповідного бюджету (місцевого бюджету) за податковими зобов`язаннями здійснена позивачем своєчасно, оскільки кошти (єдиний податок з фізичних осіб), хоча і не були перераховані на рахунок в органи казначейства відкритий для сплати єдиного податку до бюджету, проте помилкове зазначення іншого рахунку не призвело до ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок, та, як наслідок, до відповідного місцевого бюджету. Тому, сплата коштів на помилковий казначейський рахунок не може вважатися підставою для висновку про несплату позивачем податкового зобов`язання та застосування до нього відповідних санкцій.

Така позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.05.2018 у справі №813/676/17, яку суд враховує при прийнятті рішення.

Таким чином, відповідач при прийнятті оскарженого рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, не врахував фактичних обставин та не провів документальної перевірки позивача, а тому рішення відповідача від 28.02.2019 №10230/10/5013 про виключення з реєстру платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1921,00 грн., сплачений згідно з квитанцією від 07.05.2019 №10082220.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 28.02.2019 № 10230/10/50.13 про виключення з реєстру платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 .

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області , місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 29.07.2019.

Суддя А.Г. Гулик