Справа № 640/4643/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 липня 2019 року № 640/4643/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

за позовомПриватного підприємства "Торгмікс"
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.12.2018, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось приватне підприємство "Торгмікс" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 27-Б, кв. 47, ) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.12.2018 № та № .

Позовні вимоги мотивовано тим, що висновки відповідача, викладені в акті камеральної перевірки є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах. Так, позивачем не порушувались строки сплати податкових зобов`язань по орендній платі за землю, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень. Оплата позивачем податкових зобов`язань здійснювалась вчасно і в повному обсязі, а саме в 30-денний термін після виникнення зобов`язань, а всі долучені до матеріалів справи платіжні доручення містять відтиск банку з відміткою «Проведено банком», яка свідчить про те, що позивач подавав платіжні доручення до банку потягом операційного часу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що під час проведення перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати орендної плати за землю, встановлено порушення позивачем строків сплати податкових зобов`язань, передбачених Кодексом, що наведено на сторінці 2 в таблиці акта перевірки від 10.09.2018 року №6838/26-15-12-12-12.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій наголосив, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву ґрунтуються лише на нормах матеріального права, визначених Податковим кодексом України, однак, доказів порушення позивачем приписів податкового законодавства не надано. Також, позивачем наголошено, що наявні в матеріалах справи докази, в повній мірі спростовують доводи відповідача та висновки акта перевірки про нібито несвоєчасну сплату позивачем податкових зобов`язань в 2017 та 2018 роках та підтверджують, що позивачем було належним чином виконано обов`язок по сплаті грошових зобов`язань із земельного податку.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Посадовими особами Головного управління ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку Приватного підприємства "Торгмікс" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати орендної плати за землю.

За результати перевірки Контролюючим органом складено Акт перевірки №6838/26-15-12-12-12 від 10.09.2018 року (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено, що в порушення пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України ПП "Торгмікс" несвоєчасно сплачено податкові зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб.

На підставі Акту перевірки контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення-рішення від 04.12.2018 року:

- №, яким за затримку на 30, 30, 29, 29, 29, 29, 28, 28, 28, 27, 27, 27, 27, 24, 22, 10 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 85 846, 50 грн. ПП "Торгмікс" зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 8 584, 65 грн.;

- №2, яким за затримку на 61, 61,. 61, 60, 60, 59, 58, 58, 58, 58, 58, 57, 56, 55, 53, 53, 31, 31 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 399 183, 05 грн. ПП "Торгмікс" зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 79 836, 61 грн..

В подальшому відповідачем було прийнято податкову вимогу від 29.01.2019 року №41056-17, якою зобов`язано позивача сплатити податковий борг в сумі 84 309, 76 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу

Не погоджуючись з спірними податковим повідомленням - рішенням від 04.12.2018 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи нормативно-правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до п. 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктами 14.1.175 і 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України встановлено, що податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 1, пункту 2 статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним, об`єктом плати за землю є земельна ділянка, а плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 269, 270, 271 Податкового кодексу України встановлено, що платниками земельного податку є власник землі, земельних часток (паїв) і землекористувачі, об`єктом оподаткування земельним податком є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Пунктом 6.1 статті 6 Податкового кодексу України визначено, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1статті 14 Податкового кодексу).

Відповідно до вимог підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 31.3 статті 31 Податкового кодексу України строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 46.1 ст. 46 Кодексу визначено, що податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 57.1 ст. 57 Кодексу визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно з п. 288.7 статті 288, пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо орендної плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Торгмікс» подано до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з плати за землю № від 18.02.2017 року, згідної якої позивачем самостійно визначено податкові зобов`язання суми орендної плати з юридичних осіб у розмірі 345 149, 92 грн. та 28 762, 49 грн. щомісячно.

В матеріалах справи наявні наступні копії платіжних доручень про сплату позивачем орендної плати за земельну ділянку за 2017 рік: від 28.02.2017 №208 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за січень 2017 р. Без ПДВ», від 28.03.2017 №221 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за лютий 2017 р. Без ПДВ», від 28.04.2017 №240 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за березень 2017 р. Без ПДВ», від 29.05.2017 №262 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за квітень 2017 р. Без ПДВ», від 26.06.2017 №285 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за травень 2017 р. Без ПДВ», від 24.07.2017 №310 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за червень 2017 р. Без ПДВ», від 23.06.2017 №329 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за липень 2017 р. Без ПДВ», від 29.09.2017 №347 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за серпень 2017 р. Без ПДВ», від 30.10.2017 №361 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за вересень 2017 р. Без ПДВ», від 29.11.2017 №377 на суму 21 792, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за жовтень 2017 р. Без ПДВ», від 29.11.2017 №208 на суму 7 000, 00 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за жовтень 2017 р. Без ПДВ», від 22.12.2017 №396 на суму 21 792, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за листопад 2017 р. Без ПДВ», від 22.12.2017 №397 на суму 7 000, 00 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за листопад 2017 р. Без ПДВ», від 09.01.2018 №402 на суму 28 792, 00 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за грудень 2017 р. Без ПДВ».

Також, матеріали справи свідчать, що ПП «Торгмікс» 19.02.2018 подало до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з плати за землю, згідної якої позивачем самостійно визначено податкові зобов`язання суми орендної плати з юридичних осіб на 2018 рік у розмірі 345 149, 92 грн. та 28 762, 49 грн. щомісячно.

В матеріалах справи наявні наступні копії платіжних доручень про сплату позивачем орендної плати за земельну ділянку за 2018 рік: від 20.02.2018 №429 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за січень 2018 р. Без ПДВ», від 27.03.2018 №443 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за лютий 2018 р. Без ПДВ», від 26.04.2018 №461 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за березень 2018 р. Без ПДВ», від 27.05.2018 №482 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за квітень 2018 р. Без ПДВ», від 16.06.2018 №505 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за травень 2018 р. Без ПДВ», від 22.07.2018 №532 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за червень 2018 р. Без ПДВ», від 27.06.2018 №561 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за липень 2018 р. Без ПДВ», від 18.09.2018 №586 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за серпень 2018 р. Без ПДВ», від 29.10.2018 №599 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за вересень 2018 р. Без ПДВ», від 24.11.2018 №622 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за жовтень 2018 р. Без ПДВ», від 24.12.2018 №637 на суму 28 762, 49 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за листопад 2018 р. Без ПДВ», від 23.01.2019 №649 на суму 28 763, 00 грн., призначення платежу «орендна плата земельної ділянки за грудень 2018 р. Без ПДВ».

27.09.2019 ПП «Торгмікс» подало до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з плати за землю за 2019 рік, згідної якої позивачем самостійно визначено податкові зобов`язання суми орендної плати з юридичних осіб на 2019 рік у розмірі 431 437, 40 грн. та 35 953, 12 грн. щомісячно.

Відповідно до платіжних доручень від 15.02.2019 та від 28.02.2019 №666 та №667 позивачем було сплачено 35 600, 00 грн. та 354, 00 грн. відповідно з призначенням платежу «орендна плата земельної ділянки за січень 2019 року Без ПДВ».

Суд звертає увагу, що всі надані позивачем копії платіжних доручень, що перелічень судом вище містять печатку банку з написом «Проведено банком».

Так, матеріали справи свідчать, що сплата ПП «Торгмікс» грошових зобов`язань з орендної плати за землю здійснювались позивачем вчасно, тобто щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких додано до матеріалів справи та досліджено судом.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до пункту 1.24 статті 1 Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року №2346-111 переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок Отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Пунктом 1.30 статті 1 цього Закону встановлено, що платіжне доручення -розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який Надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до підпункту 16.5.2 пункту 16.2 статті 16 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових Платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

Положенням пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника, для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та Нарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку Платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що виконання платником податкового обов`язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов`язання пов`язано з моментом подання ним до банку платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов`язань та прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Отже, судом встановлено, що ПП «Торгмікс» виконало усі зобов`язання щодо перерахування коштів до бюджету за 2017 та 2018 роки.

У свою чергу, відповідачем не надано суду належних доказів правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень від 04.12.2018 року № та №2, а також доказів порушення позивачем строків сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з орендної плати за землю.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач правомірність своїх дій та прийнятих рішень не довів, натомість доводи позивача знайшли своє підтвердження та обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Торгмікс" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 27-Б, кв. 47, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 04.12.2018 № та №089556121.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Торгмікс" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 27-Б, кв. 47, ) понесені ним судові витрати у розмірі 1 921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа