Справа № 761/13979/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Собківа Я.М.

Чаку Є.В.

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просила скасувати постанову про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу в сумі 6800 гривень, посилаючись на те, що дана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та винесена з порушеннями, а тому підлягає скасуванню.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року даний адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову начальника Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва № 19/19 від 21 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 статті188-42 КУпАП України та накладення штрафу в сумі 6800 гривень.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб, визначений законом, оскаржувана постанова прийнята з дотриманням норм КУАП.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позиція відповідача у даній справі не є доведеною, оскільки не підтверджена належними та допустимим доказами наявності події та складу адміністративного правопорушення, яке відповідач вважав встановленим у постанові № 19/19 від 21 березня 2019 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для притягнення позивача до відповідальності, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, позивач є власником ? частки квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

26 лютого 2019 року директором департаменту на підставі звернення ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» Виробничо-обслуговуючого підрозділу «Златоустівська» видано направлення для проведення позапланової перевірки дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_2 . Строк дії направлення з 26 лютого 2019 року по 12 березня 2019 року.

Проте, дана перевірка не була здійснена у зв`язку з недопуском головного державного інспектора інспекційного відділу № 3 управління контролю за будівництвом Кравчук Г .В. на об`єкт. З огляду на викладене 12 березня 2019 року відповідачем було складено: акт про недопущення посадової особи до об`єкту перевірки; припис про усунення правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 статті 188-42 КУпАП.

Надалі 21 березня 2019 року директором департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради Кузьменко В. В. винесена постанова № 19/19 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо прийняття вказаної постанови, вважаючи її протиправною, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 ч. 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553.

Відповідно до п.п. 5, 7 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства та перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Як зазначалося вище, 26 лютого 2019 року директором департаменту на підставі звернення ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» Виробничо-обслуговуючого підрозділу «Златоустівська» видано направлення для проведення позапланової перевірки дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_2

У своєму зверненні ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» виробничо-обслуговуючий підрозділ «Златоустівська» зазначило, що обслуговує АДРЕСА_1 відповідно до договору про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського районі м. Києва» та що на адресу виробничо-обслуговуючого підрозділу «Златоустівська» ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» та на КБУ «Контактний центр міста Києва 1551» надходять скарги мешканців будинку АДРЕСА_1 щодо проведення ремонтних робіт з перепланування та втручання в несучі конструкції будинку, власником квартири АДРЕСА_4 якої є позивач.

Крім того, у вказаному вище зверненні ТОВ «Індустрвальний будівельний холдинг» виробничо-обслуговуючий підрозділ «Златоустівська» просило Департамент надати інформацію щодо видачі документів дозвільного характеру на проведення будівельних робіт в будинку АДРЕСА_3 та провести перевірку вказаного вище об`єкта будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 26 лютого 2019 року № б/н отримано особисто позивачем, що підтверджується підписом останньої.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 була обізнана про порядок та строки проведення перевірки Департаментом.

Відповідно до п.9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Згідно пункту 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, зокрема:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

- усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- зупинення підготовчих та будівельних робіт.

У п.12 Порядку зазначено, що у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Відповідно до п.14 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний:

допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу;

виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

За твердженням апелянта, позивачем не було допущено посадову особу Департаменту до перевірки та не надано документи, необхідні для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо вказаного вище об`єкту будівництва, у зв`язку з чим останню не допущено до проведення перевірки.

Згідно п.17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.19 Порядку № 553 припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

На виконання вимог зазначених норм посадовою особою Департаменту складено акт від 12 березня 2019 року про недопущення посадових осіб органу державного архітектурного будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, та, враховуючи виявленні порушення, видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 12 березня 2019 року, а також складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12 березня 2019 року, відповідно до якого розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 год. 30 хв. 21 березня 2019 року.

Між тим, позивачем зазначено, а відповідачем жодним чином не спростовано, що жодна посадова особа відповідача не приходила за місцем проживання позивача. Крім того, позивача не було повідомлено про чітку дату, час та підстави для проведення перевірки, що унеможливлює будь-який допуск, оскільки позивач не зобов`язаний знаходитися в місці свого проживання постійно. Так, в направленні на проведення перевірки визначено строк її проведення - з 26 лютого 2019 року по 12 березня 2019 року, що на думку суду дійсно унеможливлює постійне знаходження позивача на об`єкті перевірки. При цьому, жодного посилання на докази недопуску посадових осіб ні в протоколі, ні в постанові не зазначено, що вказує на їх відсутність.

Що стосується акту не допуску, то потрібно зазначити, що вказаний документ не є достатнім для підтвердження факту не допуску, оскільки не можливо встановити, коли та де він був складений і не підтверджує те, що посадова особа органу ДАБК з`являлася на об`єкті перевірки. При цьому, відповідачем підтверджено, що даний акт був складений на робочому місці посадової особи Департаменту, що ставить під сумнів факт фізичного виходу на перевірку.

Слід також зазначити, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Вказана норма була порушена відповідачем, оскільки ним не було встановлено, що позивач про час і місце розгляду справи не повідомлений. Так, станом на день розгляду справи позивач не був повідомлений, оскільки протокол з датою розгляду справи ним був отриманий лише 22 березня 2019 року, а постанова про притягнення до відповідальності була винесена 21 березня 2019 року, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином відповідач позбавив позивача права на захист, що є підставою вважати оскаржувану постанову незаконною.

Частина 2 статті 188-42 КУпАП передбачає відповідальність за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне порушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачі у справі зобов`язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення норм КУпАП відповідними доказами.

В даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій та не надано обґрунтованих доводів щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача, відповідно до норм чинного законодавства.

На думку колегії суддів, відповідачем не доведено наявність вини у правопорушенні, передбаченому статтею 188-42 КУпАП, а суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 12 березня 2019 року є неналежним доказом вчиненого правопорушення позивачем, оскільки складений посадовою особу Департаменту особисто, за відсутності свідків на своєму робочому місці.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова № 19/19 від 21 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 статті 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у статті 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02 листопада 2004 року N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Вказані обставини та наведені у сукупності факти свідчать про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Доводи апелянта не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 272, 286, 308, 315, 316, 321 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Я.М. Собків

Є.В. Чаку