Справа № 580/1205/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1205/19 Суддя першої інстанції: Паламар П.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року, яке оголошене о 10 год. 49 хв., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України та Управління поліції охорони в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність управління поліції охорони в Черкаській області щодо неприйняття рішення (висновку) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку встановленням ОСОБА_1 другої групи інвалідності, що настала внаслідок виконання службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850;

- зобов`язати управління поліції охорони в Черкаській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення II групи інвалідності 06 серпня 2018 року, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850;

- встановити судовий контроль.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду 17 травня 2019 року вказаний адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Черкаській області у не направленні документів та висновку до Міністерства внутрішніх справ України щодо ОСОБА_1 , відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

- зобов`язано Управління поліції охорони в Черкаській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи щодо ОСОБА_1 , відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що для Міністерства внутрішніх справ України не виділяється фінансування для забезпечення діяльності Держаної служби охорони та її структурних підрозділів. Фінансування витрат на утримання поліції охорони здійснюється на засадах госпрозрахунку за рахунок коштів, отриманих її підрозділами за організацію і надання послуг з охорони за договорами та інших надходжень, передбачених законодавством.

Управління поліції охорони в Черкаській області направило до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначило, що погоджується із доводами, викладеними Міністерством внутрішніх справ України.

Під час судового засідання представник Міністерством внутрішніх справ України підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Інші учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте явку своїх представників у судове засідання не забезпечили та про причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представників зазначених осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Міністерства внутрішніх справ України, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 проходив службу в Управлінні державної служби охорони при управлінні внутрішніх справ в Черкаській області та 27 грудня 1995 року був звільнений через хворобу.

Згідно з довідкою серії МСЕ від 01 листопада 1995 року № 111851 ОСОБА_1 було встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною із виконанням службових обов`язків, у зв`язку з аварією на ЧАЕС до 01 листопада 2000 року, згідно з випискою із акта огляду МСЕК від 15 лютого 2007 року № 102948 - безстроково.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА від 06 серпня 2018 року № 921049 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною із виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС безстроково.

ОСОБА_1 звернувся до Управління поліції охорони в Черкаській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності.

Управління поліції охорони в Черкаській області листом від 29 січня 2019 року № 5/П повідомило позивача про повернення надісланих документів у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених Порядком № 850, для виплати зазначеної допомоги.

Не погоджуючись із вказаними діями Управління поліції охорони в Черкаській області, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що питання про виплату одноразової грошової допомоги на підставі документів, направлених керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції вирішує саме Міністерство внутрішніх справ України. Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок) чітко передбачено обов`язок управлінь Міністерства внутрішніх справ України, направлення документів до Міністерства внутрішніх справ України, однак останній не був виконаний.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України не надходили, а відповідно, Міністерство не приймало рішення щодо призначення або відмови у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги у відповідності до Порядку. Суд зазначив, що для призначення та отримання одноразової грошової допомоги повинні бути вчинені дії, передбачені Порядком, а тому позов в частині зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга Міністерства внутрішніх справ України не містить заперечень проти висновків суду, які стали підставою для часткового задоволення адміністративного позову.

Такі висновки полягають у тому, що органом, який приймає рішення про наявність чи відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності є саме Міністерство внутрішніх справ України, а не Управління поліції охорони в Черкаській області. Повноваження Управління поліції охорони в Черкаській області обмежуються складенням висновку щодо можливості виплати такої допомоги та направленням поданих документів і висновку до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття відповідного рішення.

Доводи апеляційної скарги Міністерства внутрішніх справ України обмежуються тим, що фінансування витрат на виплату одноразової грошової допомоги для працівників поліції охорони здійснюється за рахунок інших джерел, ніж за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ України.

Разом з тим, рішенням суду від 17 травня 2019 року питання щодо виплати ОСОБА_1 вказаної допомоги, у тому числі про джерела фінансування такої виплати - не вирішувалося.

У межах цієї справи суд першої інстанції встановив виключно обсяг повноважень кожного із відповідачів у правовідносинах, пов`язаних із розглядом заяви ОСОБА_1 та прийняттям рішення про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.

Норми права, на які Міністерство внутрішніх справ України посилається в апеляційній скарзі, підлягають врахуванню під час визначення джерела фінансування витрат у тому разі, якщо буде прийняте рішення про наявність у ОСОБА_1 права на одноразову грошовому допомогу.

Суд першої інстанції встановив та у рішенні суду від 17 травня 2019 року зазначив, що Міністерство внутрішніх справ України не приймало рішення щодо призначення або відмови у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги у відповідності до Порядку.

Таким чином доводи Міністерства внутрішніх справ України, викладені в апеляційній скарзі, є передчасними, не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 17 травня 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року - без змін - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку

Постанова складена у повному обсязі 30 липня 2019 року.