Справа № 200/43/19-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року справа №200/43/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Міронова Г.М., Сіваченка І.В., секретар судового засідання Макаренко А.С., за участю представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - Бердник Ю.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року (повний текст складено 28 березня 2019 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/43/19-а (суддя І інстанції - Череповський Є.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання неправомірними дій, зобов`язання надати уточнену довідку про розмір грошового забезпечення та здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - відповідач 2) про визнання неправомірними дій, зобов`язання надати уточнену довідку про розмір грошового забезпечення та здійснити перерахунок пенсії.

В обґрунтування позову зазначено, що його пенсію перераховано з 01.01.2016 р., проте основний розмір пенсії було обчислено із 70 % грошового забезпечення позивача. Таким чином, відповідач зробив перерахунок пенсії позивача та безпідставно зменшив основний розмір пенсії позивача з 88 % грошового забезпечення до 70 %.

Крім того, до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія не було включено додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримав за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зокрема, суму преміювання, індексацію, матеріальну допомогу, грошову допомогу при звільненні. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Позивач просив суд: визнати неправомірними дії Головного управління МВС України в Донецькій області, які полягають у невірному нарахуванні розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2016 р. та нездійсненні Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Донецькій області перерахунку пенсії з 01.01.2016 р. виходячи із 80% грошового забезпечення та не включення при перерахунку пенсії до середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення: премію у розмірі 86,04%/місяць, індексацію у розмірі 18,57 грн/місяць, матеріальну допомогу у розмірі 666,25 грн/місяць, грошову винагороду 21,42 грн/місяць, грошову допомогу при звільненні 1810,70 грн/місяць.; зобов`язати Головне управління МВС України в Донецькій області надати відповідачу Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Донецькій області уточнену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, до якої до середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення включити: премію у розмірі 86,04%/місяць, індексацію у розмірі 18,57 грн/місяць, матеріальну допомогу у розмірі 666,25 грн/місяць, грошову винагороду 21,42 грн/місяць, грошову допомогу при звільненні 1810,70 грн/місяць та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016р., виходячи із 80% грошового забезпечення та включити при перерахунку пенсії з 01.01.2016р. до середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення: премію у розмірі 86,04 %/місяць, індексацію у розмірі 18,57 грн/місяць, матеріальну допомогу у розмірі 666,25 грн/місяць, грошову винагороду 21,42 грн/місяць, грошову допомогу при звільненні 1810,70 грн/місяць. Здійснити виплату недотриманої суми пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 200/43/19-а позов задоволено частково. Зобов`язано Головне Управління пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 виплату суми недоотриманої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Крім того, позивач вважає помилковим посилання суду першої інстанції на постанови Верховного Суду без урахування висновків Верховного Суду України викладених у постанові від 10.03.2015 року по справі № 21-70а15. Судом першої інстанції не врахована та обставина, що позивачу у 2016 році фактично було зменшено пенсію з 80% до 70%.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2019 року апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі №200/43/19-а - повернуто апелянту.

Відповідачами на адресу суду надіслано відзиви на апеляційну скаргу позивача, в якому відповідачі просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У судовому засіданні представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечувала проти апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.10.2014 року був звільнений за п. 64 "ж" (за власним бажанням) в запас з посади оперуповноваженого у військовому званні підполковника міліції. Вислуга років на 30.10.2014 року складала 31 рік 01 місяць 13 днів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Положенням про Пенсійний фонд України", затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011.

Відповідно до Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідач 2 - Головне управління МВС України в Донецькій області, є органом виконавчої влади, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На час призначення основний розмір пенсії складав 70% грошового забезпечення в розмірі 3683,44 грн.

03.04.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області перераховано Позивачу пенсію за вислугу років з 01.01.2016 року з урахуванням грошового забезпечення, установленого для поліцейських згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 13.03.2018 р. № 72пк, наданої ГУНП в Донецькій області.

Згідно перерахунку пенсії за пенсійною справою позивача № НОМЕР_1 (МВС) від 03.04.2018, до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислено пенсію включено: посадовий оклад - 2700,00 грн., оклад за військове звання - 2200,00 грн., процентна надбавка за вислугу років (50%) - 2450,00 грн., надбавка за умови режимних обмежень - 270,00 грн., премія 4 % - 304,80 грн., основний розмір пенсії (70% грошового забезпечення) складає - 5547,36 грн., загальний розмір пенсії щомісячно становить - 5547,36 грн.

Не погоджуючись з не включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивача, сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням (у тому числі суму преміювання, індексацію, матеріальну допомогу, грошову допомогу при звільненні), ОСОБА_1 звернувся через веб-портал до відповідача 1 з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням вищезазначених складових.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 20.12.2018 р. № ВЕБ-05001-Т-С-18-028510 повідомило позивача, що для проведення перерахунку пенсії з урахуванням суми преміювання, індексації, матеріальної допомоги, грошової допомоги при звільненні немає законних підстав.

Не погоджуючись із відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі за текстом Закон №2262-XII).

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені приписи чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема, осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, Верховний Суд відступив від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 286/2987/16-а (К/9901/1465/17), при обчисленні пенсії особам звільненим з військової служби не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Згідно із ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 по справі №522/2738/17, та вважає, помилковим посилання позивача на висновки Верховного Суду України викладених у постанові від 10.03.2015 року по справі № 21-70а15.

Згідно довідок про нараховане та виплачене грошове забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням ОСОБА_1 від 01.11.2018 р. № 15, Позивачу було виплачено грошову винагороду в грудні 2012 року та в грудні 2013 року, матеріальну допомогу в грудні 2012 року, в грудні 2013 року та в травні 2014 року, індексацію в травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні 2014 року. Згідно довідки ГУ МВС України в Донецькій області № 57 від 09.11.2018 року, позивачу була нарахована і виплачена грошова допомога при звільненні у грудні 2014 року, тобто вказані суми грошового забезпечення не є щомісячними або такими, що виплачується раз на місяць, а є одноразовими виплатами, які не мають систематичного характеру.

Вищенаведене свідчить про те, що відсутні законні підстави для включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, індексації, матеріальної допомоги, грошової винагороди, грошової допомоги при звільненні.

З огляду на викладене, Головне управління МВС в Донецькій області правомірно не включило вказані види грошового забезпечення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія.

Отже, позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій Головного управління МВС України в Донецькій області, які полягають у невірному нарахуванні розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2016 р. та не включення Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Донецькій області при перерахунку пенсії до середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення: премію у розмірі 86,04%/місяць, індексацію у розмірі 18,57 грн/місяць, матеріальну допомогу у розмірі 666,25 грн/місяць, грошову винагороду 21,42 грн/місяць, грошову допомогу при звільненні 1810,70грн/місяць., зобов`язання Головного управління МВС України в Донецькій області надати відповідачу Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Донецькій області уточнену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, до якої до середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення включити: премію у розмірі 86,04%/місяць, індексацію у розмірі 18,57 грн/місяць, матеріальну допомогу у розмірі 666,25 грн/місяць, грошову винагороду 21,42 грн/місяць, грошову допомогу при звільненні 1810,70 грн/місяць та зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області включити під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 до середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення: премію у розмірі 86,04 %/місяць, індексацію у розмірі 18,57 грн/місяць, матеріальну допомогу у розмірі 666,25 грн/місяць, грошову винагороду 21,42 грн/місяць, грошову допомогу при звільненні 1810,70 грн/місяць - є такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про неправомірність зазначення ГУ МВС України в Донецькій області у довідці премії у меншому, ніж він отримував розмірі, а саме, у розмірі 2,8 % .

Згідно з частиною 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Судом враховано правові висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені у рішенні від 12.03.2018 року за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №802/2196/17-а, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018.

Верховний Суд у зразковій справі № 802/2196/17-а від 12.03.2018 зазначив таке.

Висновки Верховного Суду в цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення пенсіонерів органів внутрішніх справ, яким призначено пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ", до суду з адміністративними позовами щодо виготовлення та направити до органів Пенсійного фонду України нової довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Розмір премії для перерахунку пенсій враховується у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою. Такий висновок ґрунтується на положеннях абзацу 5 пункту 5 Порядку перерахунку пенсій, відповідно до якого для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Враховуючи правовий висновок Верховного Суду у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №802/2196/17-а, а також те, що вказаний відповідачем 2 у довідці № 72пк від 13.03.2018 розмір премії 4,00 % є середнім розміром, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію, що узгоджується з вимогами абзацу 5 пункту 5 Порядку № 45, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для включення до довідки грошового забезпечення за посадою премії в розмірі 86,04%, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.

Позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій, які полягають у нездійсненні Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Донецькій області перерахунку пенсії з 01.01.2016 р. виходячи із 80% грошового забезпечення, зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016р., виходячи із 80% грошового забезпечення не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Згідно із частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року, встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до зазначеного Закону пенсій проводить у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорії військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із веденням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно із пунктом 4 Порядку №45 та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01 квітня 2012 року.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VII (далі Закон №1166-VII), який набрав чинності в цій частині 01 травня 2014 року, статтю 13 закону 2262-ХІІ викладено в наступній редакції: "максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів".

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI, обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

З 31.10.2014 року позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення згідно Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент звільнення).

Суд зазначає, що під час проведення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років, відповідач не змінював розміру пенсії, який був обчислений під час призначення пенсії в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколами від 31.12.2014 року та від 30.04.2018 року за пенсійною справою НОМЕР_1 (МВС), зазначене рішення відповідача про призначення пенсії позивачем не оскаржено.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про здійснення виплати недоотриманої суми пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, суд наголошує, що зазначений обов`язок виник у Відповідача до введення в дію Постанови № 103 та підлягав виконанню в досудовому порядку, таким чином зазначені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача 1, оскільки такі твердження порушують гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном.

Крім того, суд звертає увагу на підвищені гарантії соціальної захищеності осіб, що перебувають на службі в органах внутрішніх справ, з боку держави, що повинні бути реалізованими у комплексі заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист").

Суд зазначає, що виплата перерахованих пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ проводиться з 01.01.2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 0.01.2016 року по 31.12.2017 року обчислюється органами ПФУ станом на 01.01.2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої сум.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання відповідача 1 здійснити виплату недоотриманої суми пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до приписів ст.ст.9,77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав до суду доказів, що спірних правовідносинах він діяв у межах та у спосіб передбачений Конституцією України та Законами України.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 200/43/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 200/43/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 30 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Г.М. Міронова

І.В. Сіваченко