Справа № 160/2575/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Справа № 160/2575/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лозицької І.О. розглянувши у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради про визнання протиправним та скасування індивідуального акту, -
20.03.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради про визнання протиправним та скасування індивідуального акту.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку із невідповідністю до положень ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання копії даної ухвали.
- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт відповідача, який оформлений протоколом №9 від 21.02.2019 року про відмову в наданні субсидії позивачу та визнати за ОСОБА_1 право на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг за період з 01.05.2018 року по теперішній час.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що остання перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради та отримує субсидію з листопада 2012 року. В червні 2018 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення житлової субсидії. Проте, рішенням комісії з питань, пов`язаних з призначенням населенню субсидії та пільг від 21.02.2019 року №9 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні такої субсидії, у зв`язку із тим, що у позивача існує прострочена заборгованість по оплаті послуги на утримання будинку та прибудинкової території понад два місяці, за інформацією наданою житлово-будівельним кооперативом «ВОСТОК-24». Позивач заперечує щодо наявності такої заборгованості, при цьому наголошую, що така юридична особа була ліквідована за рішенням суду, тому відмову відповідача вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
06 травня 2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 року позивачу було відмовлено в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акту.
В обґрунтування своєї позиції, відповідач зазначив, що на підставі наданої інформації житлово-будівельним кооперативом «ВОСТОК-24» відповідач прийняв рішення про відмову в призначенні житлової субсидії з 01.05.2018 року з причини наявності у заявника заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, загальна сума якої перевищує 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії, а саме, позивач має заборгованість по оплаті послуги на утримання будинку та прибудинкової території понад два місяці. Отже, на думку відповідача, позовні вимоги є безпідставними.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 261, ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 262, п. 2 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що з листопада 2012 року позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради та отримує житлову субсидію.
20.06.2018 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про призначенням житлової субсидії. Разом із заявою позивачем надано декларацію про доходи і витрати осіб, форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 02.05.2018 №604.
Як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_1 , копія якої міститься в матеріалах справи, остання отримувала пенсійне забезпечення з січня 2018 року по листопад 2018 року суму в розмірі 1 459, 71 грн., з грудня 2018 року 1 504, 71, що є нижче норми прожиткового мінімуму доходів громадян.
Враховуючи існуючу заборгованість та, оскільки позивач не подала до відповідача жодного документального підтвердження сплати даної заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, або укладення договору про реструктуризацію вищевказаних боргів, або факту оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку неопалювального сезону, то в призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.05.2018р., останній відмовлено.
15.02.2019 року позивач повторно звернулась до управління з письмовою заявою про призначенням житлової субсидії. Разом із заявою остання надала декларацію про доходи і витрати осіб.
21 лютого 2019 рішенням комісії з питань, пов`язаних з призначенням населенню субсидій та пільг №9 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні житлової субсидії. В обґрунтування відмови, комісією зазначено, що так як, позивач документального не підтвердила сплату заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, або укладення договору про реструктуризацію вищевказаних боргів, або факту оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку неопалювального сезону, то в призначенні субсидії немає законних підстав.
Стосовно пояснень позивача, що житлово-будівельний кооператив «ВОСТОК - 24», є «фейковою» організацією, суд зазначає наступне.
З пояснень відповідача вбачається, що житлово - будівельний кооператив «ВОСТОК - 24» станом на 19.02.2019 рік зареєстрований як юридична особа, про що є відповідне підтвердження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщеному на офіційному сайті Міністерства юстиції України.
При цьому, суд звертає увагу, що позивачем до суду не надано жодних даних про скасування реєстрації як юридичної особи житлово-будівельного кооперативу «ВОСТОК - 24», а отже, суд критично ставиться до даних тверджень, так як останні документально не підтверджені, як того вимагає чинне законодавство України, зокрема, ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона повинна довести ті обставини, на які остання посилається в своїх вимогах.
Надаючи правову оцінку зазначену вище, суд виходить з наступного.
21.10.1995 року Кабінетом Міністрів України затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива №848 (далі - Положення).
Зазначеним Положенням визначаються умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
Відповідно до п. 13 Положення для нарахування субсидії можуть використовуватися відомості про доходи та розміри платежів у вигляді списків, довідок, даних на електронних носіях інформації, одержаних від ДФС, Пенсійного фонду України, центрів зайнятості, фондів соціального страхування, виконавчої служби, житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об`єднань співвласників багатоквартирного будинку, організацій, що надають житлово-комунальні послуги та здійснюють нарахування плати за житлово-комунальні послуги за договорами з підприємствами (інформаційно-обчислювальні центри, розрахункові центри, центри нарахування плати за житлово-комунальні послуги тощо). Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 15 календарних днів від ДФС, Державтоінспекції, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, вищих навчальних закладів, фондів соціального страхування і інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій.
Відповідно до абз. 11 п. 14 Положення після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення, осіб, яким субсидія була призначена за зареєстрованим місцем перебування, та осіб, які звертаються за субсидією на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (не призначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про не призначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (у тому числі до винесення рішення судом), субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору. Зазначений строк може бути продовжений на підставі рішення районної, районної у містах Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її створення) ради або комісії, яка ними утворюється, за наявності поважних причин.
Відповідно до п. 20 Положення надання раніше призначеної субсидії припиняється: за поданням житлово - експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об`єднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов`язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини; якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані, у тому числі про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, або не повідомив про купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення; у разі переїзду сім`ї в іншу місцевість та настання обставин, що унеможливлюють надання субсидії, (зокрема, смерть одинокої особи), - з місяця, що настає за місяцем, в якому відбулися зміни; за заявою уповноваженого власника (співвласника) житла, наймача житла у державному та громадському житловому фонді, члена житлово-будівельного кооперативу, власника (співвласника) житлового приміщення - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою; якщо під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства державним соціальним інспектором виявлено ознаки порушення норм законодавства щодо призначення субсидії, які вплинули (могли вплинути) на право призначення субсидії або визначення її розміру.
Пункт 20 Положення місить вичерпний перелік обставин, коли надання раніше призначеної субсидії припиняється.
Крім того, у п. 20 Положення зазначено, що у разі коли через несплату громадянином вартості фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії надання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг припинено, громадянин набуває право на її призначення на наступний період після подання документів, що підтверджують погашення заборгованості, яка виникла за період отримання субсидії.
Таким чином, з Положення вбачається, що припинення нарахування житлової субсидії можливе в разі несплати громадянином вартості фактично спожитої послуги, з урахуванням розміру субсидії, яка виникла за поточними платежами, які він повинен був сплатити в період надання субсидії.
Матеріалами справи встановлено, що сума заборгованості по сплаті за житлово- комунальні послуги виникла за період надання субсидії.
Відсутні докази того, що підприємства-виробників/виконавців житлово-комунальних послуг надали до відповідача неправдиві відомості щодо заборгованості за послуги, і саме тому позивачу було відмовлено в продовженні субсидії.
Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість у позивача з оплати житлово-комунальних послуг утворилась у період дії субсидії, що свідчить про зловживання позивачем правом на отримання такої субсидії.
Отже, суд приходить до висновку про правомірність винесеного рішення комісією з питань, пов`язаних з призначенням населенню субсидій та пільг від 21.02.2019 року №9 про відмову позивачу в призначенні виплат субсидії.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно частин 1-2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради про визнання протиправним та скасування індивідуального акту.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ухвали від 06.05.2019 року клопотання позивача було задоволено та звільнено від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 241-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради про визнання протиправним та скасування індивідуального акту відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду був складений 06.06.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька