Справа № 462/3080/19
Суддя: Гедз Б. М.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/3080/19
Провадження № 2-а/462/173/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Гедз Б.М.

з участю секретаря Рущак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серія ЕАВ №1111754 від 30.04.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити. Позов обґрунтовує тим, що 30.04.2019 року відносно нього було винесено постанову ЕАВ №1111754 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. З оскаржуваної постанови вбачається, що він 30.04.2019року о 10.56 год. на автодорозі Київ-Чоп М-06, 558 км, керував автомобілем марки «MITSUBISHI», номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті с. Солонка зі швидкістю 78 км/год, швидкість вимірювалась приладом TRUCAM LTI20/20 ТС 000584, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, порушення швидкісного режиму в населених пунктах. З вказаною постановою не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Вважає винесену постанову незаконною, внаслідок допущення відповідачем грубих порушень під час здійснення провадження в справі про адміністративне правопорушення, оскільки інспектором патрульної поліції Кушей С.І. порушив вимоги ст. 280 КУпАП, не роз`яснив йому прав, крім того постанова не відповідає вимогам ч.2 ст. 283 КУпАП. Враховуючи наведене просить позов задовольнити.

Ухвалою від 04.06.2019 року відкрито провадження у вказаній справі та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали відповідач отримав 14.06.2019 року, проте у встановлений строк відзиву не подав.

31.07.2019 року на адресу суду від представника відповідача Яцюка Н ОСОБА_2 М. надійшов відзив на позовну заяву, проте до такого не долучено документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, тому враховуючи неведене, такий не береться судом до уваги.

В судове засідання позивач не прибув, хоча про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому у позовній заяві просить про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому, в силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З постанови серії ЕАВ №1111754 від 30.04.2019 року, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.4), вбачається, що ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн., за те, що він 30.04.2019 року о 10.56 год. на автодорозі Київ-Чоп М-06, 558 км, керував автомобілем марки «MITSUBISHI», номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті с. Солонка зі швидкістю 78 км/год, швидкість вимірювалась приладом TRUCAM LTI20/20 ТС 000584, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У відповідності до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем на підтвердження тієї обставини, що позивач перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортного засобу в населеному пункті не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Усе наведене в сукупності, характеризує оскаржувану постанову, як незаконну та вказує на обґрунтованість позовних вимог.

Тому, оскаржувана постанова як така, що винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, а позов відповідно, задоволенню, оскільки в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами п. 3 п. 3 ст. 286 КУпАП, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 44, 47, 77, 241, 243-246, 271, 286 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 33, 122, 247, 268, 283, 286 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1111754 від 30.04.2019 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 31 липня 2019 року.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз