Справа № 743/1267/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/1267/19
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу представника громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 - адвоката Куліша Юрія Анатолійовича на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2019 року, суддя Жовток Є.А., у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,-

У С Т А Н О В И Л А:

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 про продовження строку затримання громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, до граничного терміну затримання, а саме до 21.01.2020 року.

Ршенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2019 року позов задоволено частково. Продовжено строк затримання громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, строком на 6 місяців, а саме до 16.01.2020 року. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник громадянина громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 - адвокат Куліш Юрій Анатолійович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про залишення позовної заяви без розгляду. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 288 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.01.2019 року громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 продовжено строк затримання, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на шість місяців до 16.07.2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що відносно відповідача Чопським прикордонним загоном направлено надзвичайному та повноважному послу В`єтнаму в Україні листи від 21.02.2019 року №81/272 та від 25.04.2019 року №21/480, якими повідомляли останнього про затримання громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просили якнайшвидше встановити особу відповідача та направити на їх адресу підтверджуючі документи, надавши анкету заповнену відповідачем.

Листом № 175/2019 VIV від 03.07.2019 року Посольство Соціалістичної Республіки В`єтнам повідомило Адміністрацію Державної прикордонної служби України про те, що під час візиту делегації Посольства в Чернігівський ПТПІ 26.06.2019 року для зустрічі з керівництвом пункту й роботи із затриманими громадянами В`єтнаму, затримані громадяни, що перебувають у пункті не надали додаткової інформації, що ускладнює процес їх ідентифікації. Примірник вказаної довідки був надісланий Посольством до Департаменту консульської служби МЗС України.

Судом першої інстанції також встановлено, що відповідач не звертався до компетентних органів України із заявою про визнання його біженцем, або особою, котра потребує додаткового захисту. В країні походження відповідач не піддавався переслідуванням за расовими, етнічними, релігійними ознаками, чи політичним переконанням.

На час звернення Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України з позовом до суду позивач не отримав інформації про належність відповідача до громадянства Соціалістичної Республіки В`єтнам, а також відомостей, котрі ідентифікують його особу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Згідно ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів.

Згідно з п.11. ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Пунктом 12. ст. 289 КАС України передбачено, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до п. 13. ст. 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

- відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

- неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Частиною 4 ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

За Законом України Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав від 03.09.2008 року, відповідач підлягає реадмісії у відповідності до Угоди.

Разом з тим, Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав, ратифікованою Законом України від 3 вересня 2008 року №359-VI, а саме ст. 2 передбачено що, кожна Договірна Сторона, відповідно до пункту 1 статті 1, здійснює реадмісію осіб, які підлягають реадмісії та які, відповідно до результатів перевірки, відповідають таким вимогам:

- мають громадянство держави запитуваної Договірної Сторони, одночасно не маючи громадянства держави запитуючої Договірної Сторони чи будь-якої іншої держави;

- будь-коли до їхнього в`їзду на територію держави запитуючої Договірної Сторони мали законне постійне місце проживання на території держави запитуваної сторони та не мають постійного місця проживання в третій країні;

- підлягають чинному наказу про депортацію згідно із національним законодавством держави запитуючої Договірної Сторони.

Отже, Україна здійснює реадмісії осіб, зокрема громадян Соціалістичної Республіки В`єтнам, які підпадають під дію чинного наказу про депортацію (примусове видворення) згідно із національним законодавством.

Колегія суддів зазначає, що процедура застосування реадмісії передбачена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2015 року №158 Про затвердження Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, в якій, зокрема, зазначається, що проведення заходів реадмісії з будь якою договірною Стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу.

Вказані заходи не можливо провести без застосування обмеження волі особи відносно якої застосовується реадмісія.

Як убачається із матеріалів справи,Чопським прикордонним загоном направлено надзвичайному та повноважному послу В`єтнаму в Україні листи від 21.02.2019 року №81/272 та від 25.04.2019 року №21/480, якими повідомляли останнього про затримання громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просили якнайшвидше встановити особу відповідача та направити на їх адресу підтверджуючі документи, надавши анкету заповнену відповідачем.

Листом № 175/2019 VIV від 03.07.2019 року Посольство Соціалістичної Республіки В`єтнам повідомило Адміністрацію Державної прикордонної служби України про те, що під час візиту делегації Посольства в Чернігівський ПТПІ 26.06.2019 року для зустрічі з керівництвом пункту й роботи із затриманими громадянами В`єтнаму, затримані громадяни, що перебувають у пункті не надали додаткової інформації, що ускладнює процес їх ідентифікації. Примірник вказаної довідки був надісланий Посольством до Департаменту консульської служби МЗС України.

Станом на час подання адміністративного позову та апеляційної скарги, інформація щодо встановлення особи з метою підготовки відповідних документів для забезпечення подальшої передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію до Чопського прикордонного загону не надходила.

Виходячи з вимог ч. 13 ст. 289 КАС України, вимога щодо продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення повинно містити одночасно наявність двох умов, а саме: відсутність співпраці з боку іноземця з органами державної міграційної служби та неодержання інформації з країни його походження.

Розділом VІ Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, Адміністрації ДПС України, СБУ від 23.04.2012 року № 353/271/150, визначено порядок дій з ідентифікації та документування іноземців.

Згідно пункту 1 Розділу VІ зазначеної Інструкції якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою, до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство. У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС. Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні умови, передбачені п. 13. ст. 289 КАС України, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, а саме відсутня інформація з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документи, необхідні для ідентифікації особи, а тому вимоги позивача щодо продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, представник відповідача зазначив, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки позивачем подано позовну заяву з пропуском строку на звернення до суду, а заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач не подавав.

Колегія суддів не може погодитись з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом.

Згідно з частиною 12 ст. 289 КАС України про продовження строку затримання не пізніше як за 5 днів до його закінчення орган, за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні 6 місяців подає відповідний адміністративний позов.

Як убачається із рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.01.2019 року громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 продовжено строк затримання, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на шість місяців до 16.07.2019 року.

Позовна заява подана позивачем до суду та зареєстрована 11.07.2019 року, що підтверджується відтиском штампу Ріпкинського районного суду Чернігівської області (а.с.2).

Колегія суддів зазначає, що останнім днем звернення позивача до суду з даним позовом є 11.07.2019 року, тому Військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України не пропущено встановленого ч.12 ст. 289 КАС України строку звернення до суду з даним позовом.

Таким чином, доводи представника апелянта в цій частині колегія суддів не приймає до уваги, так як вони не грунтуються на вимогах закону. Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції представник апелянта в апеляційній скарзі не навів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про законність і обгрунтованість судового рішення, оскільки судом першої інстанції надано оцінку всім встановленим у справі обставинам та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 289, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 - адвоката Куліша Юрія Анатолійовича залишити без задоволення, а рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Пилипенко О.Є.

Постанову виготовлено: 01 серпня 2019 року.