Справа № 340/1642/19
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/1642/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красної Ангеліни Олександрівни від 19.06.2019 р. №59379658 про відкриття провадження про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі виконавчого листа №1140/2232/18, виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом 25.02.2019 про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , розташованої на території Виноградівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у відповідності до вимог Земельного кодексу України, 27.02.2019 державним виконавцем відкрито виконавче провадження та встановлено позивачу 10 робочих для виконання рішення суду. Позивач вказує, що в добровільному порядку здійснив повторний розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу та листом від 18.01.2019 повідомив про неможливість надання дозволу, оскільки даний свідчитиме про перевищення повноважень визначених п.4 ст.122 Земельного кодексу України та земельна ділянка яку бажав отримати ОСОБА_1 знаходиться в розпорядженні Виноградівської сільської ради Компаніївського району. Також зазначає, що Головним управлінням направлено лист до Виноградівської сільської ради про необхідність виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду та повторного розгляду заяви ОСОБА_1 . При цьому вказує, що Головне управління зверталося до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, проте судом залишено вказану заяву без розгляду. 18.06.2019 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виділено в окремі виконавчі провадження постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат виконавчого провадження. На думку позивача, постанова від 19.06.2019 ВП №59379658 винесена з порушенням вимог ч.1 ст.2, п.3 ч.2 ст.19, ч.ч.1, 2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.26-29), в якому остання просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначивши, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №58492206 з примусового виконання виконавчого листа №1140/2232/18 від 25.02.2019 року, виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , розташованої на території Виноградівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у відповідності до вимог Земельного кодексу України. На підставі ст.ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" 27.02.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено сторонам виконавчого провадження. У зазначеній постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. 07.03.2019 до відділу надійшов лист від Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з копією листа від 18.01.2019 №164/0-308/0/17-19 адресованого на ім`я ОСОБА_1 . У зазначеному листі повідомлено про розгляд його заяви у відповідності до рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду №1140/2232/18 та відмовлено в її задоволенні. Тобто, на думку відповідача, рішення суду не виконано в повному обсязі згідно виконавчим документом, оскільки відмова ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, є необґрунтованою, підстава такої відмови не відноситься до однієї з підстав, визначених ст.118 ЗК України. 14.06.2019 на адресу відділу надійшла заява представника стягувача від 14.06.2019 в якій зазначено, що станом на 13.06.2019 боржником фактично рішення суду не виконано, а також вказано, що ОСОБА_1 подав заяву до Виноградівської сільської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та рішенням Виноградівської сільської ради №157 від 14.05.2019 було надано відповідний дозвіл. 18.06.2019 державним виконавцем у відповідності до п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Також, вказує, що на підставі ст.ст.3, 27, 40 Закону України 18.06.2019 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, яка є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення. При цьому зазначає, що вказана постанова позивачем не оскаржувалася в судовому порядку, у зв`язку з чим у відповідності до вимог Закону та Інструкції з організації примусового виконання рішень державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59379658 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 16692 грн. До того ж зазначає, що позивачем не наведено жодної підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, подавши клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням приписів ч.3 ст.194, ч.3 ст.268 КАС України, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 по справі №1140/2232/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладену у листі від 01.08.2018 року №Б-9242/0-5301/0/17-18. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , розташованої на території Виноградівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у відповідності до вимог Земельного кодексу України (а.с.60-64).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.11.2018 по справі №1140/2232/18, апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повернуто (а.с.65-66).

Так, на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 по справі №1140/2232/18 Кіровоградським окружним адміністративним судом 25.02.2019 видано виконавчий лист про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , розташованої на території Виноградівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у відповідності до вимог Земельного кодексу України (а.с.45).

27.02.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58492206 з виконання виконавчого листа №1140/2232/18, виданого 25.02.2019. Вказаною постановою зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Також у постанові вказано про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16692 грн. (а.с.33-34).

Судом встановлено, що 07.03.2019 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом повідомило відповідача про те, що 18.01.2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 , та листом №164/0-308/0/17-19 було повідомлено, про відсутність правових підстав для задоволення його заяви (а.с.35-36).

14.06.2019 до державного виконавця надійшла заява представника стягувача про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено, що станом на 13.06.2019 боржником фактично рішення суду від 16.10.2018 не виконано, а також вказано, що ОСОБА_1 подав заяву до Виноградівської сільської ради Компаніївського району про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та рішенням Виноградівської сільської від 14.05.2019 ради №157 було надано відповідний дозвіл (а.с.37-38).

18.06.2019 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №58492206 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", в якій зазначено про виведення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в окреме виконавче провадження (а.с.43-44).

Також, 18.06.2019 року державним виконавцем, керуючись ст.ст.3, 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з боржника - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області виконавчого збору в розмірі 16692 грн, яка є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення (а.с.40-41).

19.06.2019 державним виконавцем на підставі статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59379658 з примусового виконання постанови №58492206 про стягнення виконавчого збору (а.с.50).

Не погодившись з даною постановою позивач звернувся до суду.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановленому законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди (п.п.1, 5 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Таким чином, постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом.

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначені статтею 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до ч.ч.3, 5, 6 ст.26 Закону №1404-VІІІ у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч.1 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області частково виконано рішення суду по справі №1140/2232/18 в частині зобов`язання розглянути повторно заяву ОСОБА_1 , в підтвердження чого надано листа від 18.01.2019 №164/0-308//0/17-19 (а.с.9). Однак, розглянувши повторно заяву, управлінням не прийнято жодного рішення за результатом розгляду заяви у відповідності до вимог Земельного кодексу України та не враховано висновки суду, викладені у судовому рішенні.

Представник позивача посилався на неможливість виконання рішення суду, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником земельної ділянки з огляду на Державний акт на право колективної власності на землю.

Також, представник позивача в позовній заяві вказує, що ним додатково вжиті заходи з метою врегулювання питання виконання рішення суду, а саме до Кіровоградського окружного адміністративного суду подано клопотання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, суд звертає увагу, що ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 року в задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання виконавчого листа №1140/2232/18 від 25.02.2019, виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом таким, що не підлягає виконанню - відмовлено (а.с.52-53). Дана ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили.

До того ж, ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 року в задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про заміну сторони виконавчого провадження ВП №58492206 від 27.02.2019 по справі №1140/2232/18 з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на Виноградівську сільську раду Компаніївського району Кіровоградської області - відмовлено (а.с.54-55). Дана ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили.

Крім того, відповідно до відомостей автоматизованої системи документообігу Кіровоградського окружного адміністративного суду вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно звернулося до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року в задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання виконавчого листа №1140/2232/18 від 25.02.2019 р., виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом таким, що не підлягає виконанню - відмовлено (а.с.56-58). Дана ухвала набрала законної сили 31.05.2019 (а.с.67).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Системний аналіз наведених норм дає підстави суду дійти висновку про наявність у державного виконавця обов`язку щодо зазначення останнім у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону, а також обов`язку щодо винесення, одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Крім того, суд зазначає, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця. Отже, фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Частиною 5 статті 27 Закону №1404-VІІІ передбачено вичерпний перелік підстав коли виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Згідно ч.9 ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд вважає посилання позивача на те, що рішення суду від 16.10.2018 виконано Головним управлінням до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №1140/2232/18 виданого 25.02.2019, необґрунтованими. Оскільки, позивач, посилаючись на виконання Управлінням зазначеної постанови суду, шляхом повторного розгляду заяви ОСОБА_1 , не прийнято жодного рішення за результатом розгляду заяви у відповідності до вимог Земельного кодексу України та не враховано висновки суду, викладені у судовому рішенні.

Виконавче провадження №58492206 закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішенням Виноградівської сільської ради від 14.05.2019 ради №157 було надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (ч.ч.2-3 ст.39 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ч.3 ст.40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Так, на виконання вищевказаних вимог Закону, державним виконавцем 18.06.2019 винесено постанову про стягнення виконавчого збору. При цьому, суд вказує, що зазначена постанова позивачем не оскаржувалася є чинною та такою, що підлягає виконанню. Тобто, чинність постанови про стягнення виконавчого збору зобов`язує державного виконавця забезпечити її виконання шляхом відкриття відповідного виконавчого провадження.

Таким чином, в даному випадку, жодних передбачених Законом підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження на час винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору не встановлено.

У пунктах 46, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Згідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

При цьому, за приписами частини другої статті 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірна постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору, як рішення суб`єкта владних повноважень, відповідає вимогам та принципам, передбаченим у частині 2 статті 2 КАС України, оскільки прийнята обґрунтовано та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Тому позов про визнання її протиправною та скасування задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 287, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, м.Кропивницький, вул.Академіка Корольова, 26, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (25006, м.Кропивницький, вул.Дворцова, 6/7, ) про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.287, 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина