Справа № 560/600/19
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/600/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

30 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: Юрчук Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Нетішинської міської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Нетішинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Нетішинської міської ради в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення сорок сьомої сесії Нетішинської міської ради VII скликання за №47/3308 від 23.11.2018 року "Про розгляд звернення ОСОБА_2 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)";

- зобов`язати Нетішинську міську раду Хмельницької області розглянути на найближчому пленарному засіданні чергової сесії заяву ОСОБА_2 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер НОМЕР_1 " та прийняти вмотивоване рішення відповідно до ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.04.2019 позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що оскаржуване рішення сорок сьомої сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 23.11.2018 року №47/3308 "Про розгляд звернення ОСОБА_2 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" прийняте в межах повноважень і у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідно до рішення Нетішинської міської ради VII скликання від 02.06.2017 року № 28/1599 "Про розгляд звернення ОСОБА_2 щодо дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" надано ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність, орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 2 зазначеного рішення, вказано виконавчому комітету Нетішинської міської ради ініціювати обстеження зелених насаджень, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з метою нарахування відновної вартості, що підлягає сплаті до бюджету міста.

На підставі вказаного рішення приватним підприємством "Ліко-Агросервіс+" було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 ).

24.07.2018 року позивач звернулась до Нетішинської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

29.08.2018 року міським головою прийнято розпорядження №208/2018-р "Про комісію з обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню на вул. Солов`євській", яким утворено комісію з обстеження зелених насаджень на вулиці Солов`євській.

Листом від 10.09.2018 року №К/1213-10-633/2018 за підписом секретаря міської ради позивача було повідомлено, що порушене нею питання розглядалося на засіданні постійної комісії міської ради з питань земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, яке відбулося 31.08.2018 року, і за результатами роботи комісії розгляд звернення перенесено на наступне засідання до виконання пункту 2 рішення двадцять восьмої сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 02.06.2017 року №28/1599, щодо нарахування відновної вартості зелених насаджень, що підлягає сплаті до бюджету міста.

05.10.2018 року комісією складено Акт обстеження зелених насаджень, що втрачаються у результаті відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_2 № 150 , згідно якого на земельній ділянці площею 0,1 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ) знаходиться 87 дерев (з них 2 дерева - сухостійні), відновна вартість складає 113133,92 грн.

25.10.2018 року листом № К/1213-10-740/2018 ОСОБА_2 повідомлено, що 05.10.2018 року за її участі відбулася робота комісії з обстеження зелених насаджень, що розташовані на земельній ділянці площею 0,1 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), з метою нарахування відновної вартості за зелені насадження у зв`язку з відведенням їй зазначеної земельної ділянки. За результатами роботи комісії складений акт обстеження зелених насаджень, що втрачаються у результаті відведення земельної ділянки. Надіслано для підписання акти обстеження зелених насаджень із зазначенням відновної вартості, яка підлягає сплаті до бюджету міста, та повідомлено, що рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність буде внесено до порядку денного засідання міської ради після сплати відновної вартості зелених насаджень до бюджету міста.

Рішенням від 23.11.2018 року №47/3308 "Про розгляд звернення ОСОБА_2 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" відмовлено ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у зв`язку з несплатою відновної вартості зелених насаджень, які розташовані на земельній ділянці.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовив у затвердженні проекту землеустрою позивачу з підстави, яка не передбачена ЗК України.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 4 ст.122 ЗК України установлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

За змістом частини 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Встановлено, що рішенням Нетішинської міської ради VII скликання від 02.06.2017 року № 28/1599 "Про розгляд звернення ОСОБА_2 щодо дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)" ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність, орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 .

Так, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

На підставі вказаного рішення приватним підприємством "Ліко-Агросервіс+" було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 )

Відповідно частини 4 статті 123 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

У свою чергу, частиною першою статті 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У відповідності до частини четвертої статті 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Згідно з частиною шостою статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною восьмою статті 186-1 ЗК України передбачено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Водночас, статтею 50 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

В даному випадку, підставою для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою визначено несплату відновної вартості зелених насаджень, які розташовані на земельній ділянці.

Колегія суддів критично оцінює посилання відповідача про те, що позивачці було відомо про наявність на земельній ділянці багаторічних зелених насаджень за які в подальшому необхідно сплатити відновну вартість.

Так, стаття 50 Закону №858-IV не містить приписів стосовно того, що проект землеустрою має містити докази сплати відновної вартості зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, а ст. 186-1 ЗК України (якою визначено виключні підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою) не передбачає таку сплату як вимогу для затвердження проекту землеустрою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у розумінні ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою є невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

З вищенаведеного вбачається, що відповідач відмовив у затвердженні проекту позивачу землеустрою з підстави, яка не передбачена ЗК України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при розгляді звернення ОСОБА_2 щодо затвердження проекту землеустрою, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України "Про землеустрій", без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому судом першої інстанції обґрунтовано вказано про наявність підстав для визнання оскаржуваного рішення відповідача від 23.11.2018 року протиправним та таким що підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.08.2018 року по справі №820/3013/17.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню. Водночас, вірним засобом захисту прав позивача є зобов`язання Нетішинської міської ради Хмельницької області розглянути на пленарному засіданні чергової сесії заяву ОСОБА_2 від 24.07.2018 року.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірність дій при розгляді звернення ОСОБА_2 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини по справі, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення про задоволення позовних вимог відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і оскаржуване судове рішення ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи, які мають значення для вирішення спору, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Нетішинської міської ради залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 31 липня 2019 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.