Справа № 360/2030/19
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 липня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2030/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі -позивач, ОСОБА_1 ) до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі-відповідач,УПФУ в Попаснянському районі Луганської області), в якому позивач просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 03.01.2019 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» гр. ОСОБА_1 ».

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати до пільгового підземного стажу роботи період роботи ОСОБА_1 з 10.06.2006 по 07.12.2014 - за професією електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування з повним робочим днем під землею у відокремленому підрозділі «Спецуправління» Державного підприємства «Первомайськвугілля» та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати первинного звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 04.10.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.10.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Як стверджує позивач, при зверненні окрім трудової книжки ним було надано довідки про підтвердження пільгового стажу. Своїм рішенням від 03.01.2019 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» гр. ОСОБА_1 » відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, просив розглянути справу без його участі (арк.спр.86).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, просив розглянути справу без його участі (арк.спр.109).

03.06.2019 від відповідача до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) суду за вхідним реєстраційний номером 29905/2019 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі (арк.спр.34-36)

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вимоги частини 9 статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Судом по справі вчинено такі процесуальні дії:

- ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (арк.спр.1-2);

- ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк.спр.102).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 18.07.1997 Золотівським ВМ Первомайськ МВУМВС України в Луганській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (арк.спр.10-12).

04.10.2018 позивач звернувся до УПФУ в Попаснянському районі Луганської області із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком, зазначивши при цьому, що пенсія на іншій підставі, державна допомога, виплата на дитину, страхові виплати не призначались (зворотній бік арк.спр.26). Вказана заява та перелік документів, доданих до неї 04.10.2018 були прийняті уповноваженими посадовими особами відповідача та зареєстровані за № 1186, про що свідчить розписка - повідомлення УПФУ в Попаснянському районі Луганської області (арк.спр.26).

Спірним періодом є період роботи позивача з 10.06.2006 по 07.12.2014 - за професією електрослюсаря та з ремонту устаткування з повним робочим днем під землею у відокремленому підрозділі «Спецуправління» державного підприємства «Первомайськвугілля».

Судом встановлено, що управлінням Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 04.10.2018 про призначення пенсії згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та винесено рішення від 03.01.2019 «Про відмову в призначені пенсії на пільгових умовах за віком згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Рішення від 03.01.2019) (арк.спр.13-14).

Відповідно до змісту Рішення від 03.01.2019 вбачається, що ОСОБА_1 на час звернення має страховий стаж роботи 30 років 03 місяці 06 дні, в тому числі на пільгових умовах згідно пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 19 років 03 місяці 13 дні. До страхового стажу та пільгового стажу роботи зараховано періоди роботи згідно даних трудової книжки та довідок підтверджуючих пільгових стаж роботи:

- з 01.02.1988 по 23.06.1988 навчання на підставі диплома від 03.11.1990 НОМЕР_4;

- з 24.06.1988 по 12.05.1990 військова служба на підставі військового квитка від 22.06.1988 НОМЕР_5;

- з 30.07.1990 по 26.10.1997 на шахті «Радуга» ДП «Первомайськвугілля»;

- з 06.11.1997 по 13.07.2005 та з 28.11.2015 по 09.06.2006 в ВП шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля»;

- з 19.07.2015 по 12.11.2005 в ВП «Шахта ім. Д.Ф.Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля»;

- з 07.12.2016 по 04.10.2018 в ВП «Спеціалізоване управління» ДП «Первомайськвугілля».

Спірний період роботи позивача з 10.06.2006 по 07.12.2014 за професією електрослюсаря чергового з ремонту устаткування з повним робочим днем під землею не зарахований до пільгового стажу за відсутності пільгових довідок. ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу, а саме 25 років.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 30.07.1990, судом встановлено наступне:

- 10.06.2006 позивача було прийнято електрослюсарем черговим та по ремонту устаткування 5 -го розряду з повним робочим днем під землею, пр. 84-К від 09.06.2006;

- 08.12.2014 позивача переведено електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування (арк.спр.87-91).

Трудову діяльність позивача у спірний період також підтверджуються індивідуальними відомостями про застраховану особу форма ОК-5 від 13.05.2019 (арк.спр.18-24).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1058-IV передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацом 4 частини третьої статті 4 Закону № 1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, серед іншого: пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком (пункт 1 частина перша статті 9 Закону № 1058-IV).

Положеннями частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Як вбачається із змісту Рішення від 03.01.2019, підставою для відмови у призначенні пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV є не надання ОСОБА_1 пільгових довідок за період його роботи з 10.06.2006 по 07.12.2014 за професією електрослюсаря чергового з ремонту устаткування з повним робочим днем та відсутність у трудовій книжці інформації про роботу на пільгових умовах на зазначеному підприємстві відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV.

Суд критично оцінює посилання відповідача, які викладені в Рішенні від 03.01.2019, виходячи з наступного.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за № 1788-XII (далі - Закону № 1788-XII).

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначена правова норма кореспондується з пунктом 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від за № 58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція № 58).

Так, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно пункту 1.5. Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Так, відповідно до пункту 4 постанови КМУ від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд звертає увагу, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Усі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством.

При цьому, самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.

Відтак, суд зауважує, що позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей.

Крім того, зазначеним правовим нормам відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону № 1058-IV, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній або у трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Водночас, під час з`ясування обставин у справі та перевірку їх доказами, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень на якого нормами процесуального права покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не довів у встановленому порядку про наявність підстав щодо застосування положень Порядку № 637 до спірних правовідносин, як-то: відсутність у позивача трудової книжки, необхідних записів або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, що визначає його право на пенсію за віком.

До того ж, відповідачем взагалі не конкретизовано, якої саме інформації не містить трудова книжка ОСОБА_1 .

Натомість, судом встановлено, що записи в трудовій книжці позивача в повній мірі відповідають вимогам Інструкції № 58 та підтверджують пільговий характер роботи позивача у спірний період під землею із повним робочим днем (арк.спр.87-92).

Крім того, під час дослідження доказів, які містяться у матеріалах справи, судом встановлено, що згідно довідки ВП «Спеціалізоване управління» ДП «Первомайськвугілля» від 07.05.2019 № 93-К вбачається, що з 2014 року в результаті проведення антитерористичної операції перенесло місце своєї діяльності та змінило місцезнаходження. Вся виробнича, бухгалтерська та кадрова документація залишилася на території непідконтрольній українській владі та доступу до неї на даний час не має. На підставі наведеного надати будь-які відомості та довідки до 2014 року можливості не має (арк.спр.25).

За таких обставин, позивач фактично позбавлений можливості із підстав, які не залежать від його волі, в повній мірі виконати вимоги чинного законодавства щодо підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Відтак, виникнення зазначених обставин не є виною працівника та не можуть слугувати підставою для обмеження соціальних прав громадянина, зокрема, на призначення пенсії.

Суд окремо вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Так, відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії згідно частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV 04.10.2018.

Натомість, за результатами розгляди заяви позивача від 04.10.2018, УПФУ в Попаснянському районі Луганської області було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії лише 03.01.2019, тобто порушення положень закону 1058-IV.

Судом встановлено, що загальний стаж позивача складає 30 років 3 місяці 06 днів, у тому числі на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України ««Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 27 років 9 місяців 11 днів (19 років 03 місяці 13 днів + 08 років 05 місяців 28 днів).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем надані до суду належні та допустимі докази в підтвердження роботи за період з 10.06.2006 по 07.12.2014 на ВП «Спеціалізоване управління» ДП «Первомайсьвугілля», відтак на момент звернення із заявою від 04.10.2018 позивачем було досягнуто всіх необхідних умов, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень частини 3 статті 114 Закону України № 1058-IV.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Зважаючи на встановлені обставини та на правове регулювання спірних правовідносин, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 03.01.2019, зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV періоди роботи позивача з 10.06.2006 по 07.12.2014 у Відокремленому підрозділі «Спеціальне управління» Державного підприємства «Первомайсьвугілля», а також зобов`язати УПФУ в Попаснянському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до положень частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV з 04.10.2018.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. (арк.спр.3).

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, позивачу необхідно відшкодувати 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, 371, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянську районі Луганської області від 03 січня 2019 року «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (місцезнаходження: Луганська обл., Попаснянський район, місто Попасна, вул. Шкільна, буд. 2, ідентифікаційний код: 21792608) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди роботи ОСОБА_1 з 10 червня 2006 року по 07 грудня 2014 року у відокремленому підрозділі «Спеціалізоване управління» державного підприємства «Первомайськвугілля», з дня звернення із заявою про призначення пенсії за віком - 04 жовтня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (місцезнаходження: Луганська обл., Попаснянський район, місто Попасна, вул. Шкільна, буд. 2, ідентифікаційний код: 21792608) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя Є.О. Кисельова