Справа № 340/1640/19
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/1640/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку спрощеного (письмового) провадження справу за позовом:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; національний паспорт громадянина України виданий центром №3527 08.12.2017 року; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до відповідача:

Відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького (, адреса: вул. Велика Перспективна, 41, каб. 120, м. Кропивницький, 25006)

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького (далі - відповідач), в якому просить суд:

- скасувати рішення відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького від 13 травня 2019 року про відмову у здійсненні реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відділ реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького зареєструвати малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем реєстрації її матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що звернулася із письмовою заявою до відділу реєстрації місця проживання особи про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - її доньки ОСОБА_2 . Однак, на таке звернення отримала відмову у такій реєстрації малолітньої дитини відповідно абзацу 1 пункту 11 Правил реєстрації місця проживання, оскільки відсутня письмова згода батька на реєстрацію малолітньої дитини. Вважаючи, вказану відмову протиправною та такою, що порушує права позивача та її малолітньої дитини, позивач звернулася за їх захистом до суду.

Ухвалою суду від 05.07.2019 року було відкрито спрощене провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Вказана ухвала сторонам була направлена відповідно до вимоги Кодексу адміністративного судочинства України засобами поштового зв`язку, та отримана сторонами, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення судової кореспонденції (а.с.26-31).

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому наголошено на правомірності дій відповідача та вказує, що згідно з пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Зазначає, що оскільки була відсутня згода батька дитини на реєстрацію, що суперечить Сімейному кодексу України та Правилам реєстрації місця проживання, відповідач на законних підставах відмовив у реєстрації місця проживання малолітньої дитини. Враховуючи вказані обставини, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.33).

На виконання процесуальних приписів Кодексу адміністративного судочинства України позивач надала до суду відповідь на відзив та додаткові пояснення (а.с.35-36,42).

26.07.2019 року представником позивача подано до суду клопотання про подальший розгляд справи у порядку спрощеного провадження без участі позивача та його законного представника, в якому наголосив на підтриманні позовних вимог (а.с.43).

26.07.2019 року фіксування судового засідання у відповідності до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалось, що відображено у відповідному протоколі судового засідання (а.с.44).

Згідно до ст. ст. 262, 263 КАС України, дану справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши наявні в справі матеріали суд враховує також наступні фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що посвідчується довідкою про реєстрацію місця проживання (а.с.12).

ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки: ОСОБА_3 (батько), ОСОБА_1 (мати), що посвідчується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.10.2017 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрували шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу як чоловіка так і дружини - ОСОБА_1 (а.с.21).

Дане подружжя виховує двох синів: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що посвідчується свідоцтвами про народження (а.с.22-23).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є власником квартири під номером АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 27.12.2004 року (а.с.19-20).

Згідно довідки №3436 від 13.05.2019 року Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційної організації №4» міської ради міста Кропивницького встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; склад сім`ї - 4 особи: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - власник; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дружина; ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , - син; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - син (а.с.18).

В матеріалах справи наявна копія довідки від 21.03.2019 року ОСОБА_5 , який як власник квартири засвідчує факт спільного проживання без реєстрації доньки дружини (подчерки) ОСОБА_2 , вказана довідка засвідчена трьома свідками та начальником КП «ЖЕО №4» (а.с.17).

В матеріалах справи наявна довідка Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №14 «Калинка» №61/01-12 від 05.03.2019 року видана ОСОБА_1 про те, що її донька ОСОБА_2 (2012 року народження) відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №14 «Калинка». У вказаній довідці також зазначено, що вихованням, навчанням та оплатою за перебуванням дитини в закладі займається мати ОСОБА_1 , батько дитини ОСОБА_3 садочок не відвідував, у вихованні участі не приймав (а.с.24).

У зв`язку із необхідністю реєстрації малолітньої доньки за місцем проживання, позивач звернулася із письмовою заявою до відділу реєстрації місця проживання особи міської ради про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини - її доньки ОСОБА_2 (а.с.13).

13.05.2019 року відділ реєстрації місця проживання особи міської ради відмовив у такій реєстрації малолітньої дитини відповідно абз.1 п.11 Правил реєстрації місця проживання, оскільки відсутня письмова згода батька на реєстрацію малолітньої дитини.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернулась до суду, за захистом порушеного на її думку права.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно статті 7 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина з моменту народження має право на ім`я та громадянство. Місце і порядок реєстрації народження дитини визначаються сімейним законодавством, реєстрацію актів цивільного стану, а підстави і порядок набуття та зміни громадянства визначаються Законом України «Про громадянство України», іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

У відповідності до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно частини 4 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Для реєстрації малолітнього за місцем проживання, відповідно пункту 6 статті 18 Постанови Кабінету міністрів України від 02.03.2016р. №207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та порядку передачі органами реєстрації інформації до єдиного державного демографічного реєстру», у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Пунктом 11 Правил реєстрації місця проживання та порядку передачі органам реєстрації інформації до єдиного державного демографічного реєстру визначено підстави, коли орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, серед яких, якщо особа не подала необхідних документів або інформації (абзац 1).

Судом встановлено, що позивачка є громадянкою України, з моменту народження, її донька ОСОБА_2 проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, яка належить законному чоловіку позивачки на підставі договору дарування.

Судом встановлено також, що позивачка із батьком її доньки ОСОБА_10 у шлюбі не перебувала, біологічний батько вихованням дитини не займається, жодної допомоги не надає, доньку виховує у шлюбі з її законним чоловіком ОСОБА_5 та спільними двома синами, проживають однією сім`єю у квартирі належній ОСОБА_5 .

Також, судом встановлено, що на теперішній час, фактичне місце проживання батька дитини встановити не виявилося за можливе.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність спору між батьком та матір`ю дитини, щодо визначення її місця проживання, судом не встановлено.

За викладених обставин, суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання малолітньої доньки позивача за місцем її проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію прав, гарантованих Конституцією України та законами України, зокрема, права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист.

При винесенні рішення у даній справі, слід також врахувати, що відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згоди на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» (схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 №44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», згідно якої кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки та громадської безпеки тощо.

Згідно пункту 5 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо.

Таким чином, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідач по справі, відмовляючи у здійсненні реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_2 за місцем фактичного проживання її матері - позивача ОСОБА_1 , хоча й діяв на підставі чинного законодавства України, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений пунктами 11, 18 Правил №207, однак, без урахування усіх обставин справи, які є об`єктивними, та інтересів малолітньої дитини, як це визначено вимогами Конвенції про права дітей та Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки оскаржуване рішення відповідача у спірних відносинах прийняте без дотримання справедливого балансу між обмеженнями, встановленими підзаконними нормативними актами, якими в даному випадку є Правила №207, і необхідністю дотримання прав, свобод та інтересів малолітньої дитини, тому, таке рішення не може визнаватись правомірним та достатньо вказує на наявність підстав для його скасування, відтак, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України, судові витрати ОСОБА_1 у вигляді 768,40 грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 260-263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; національний паспорт громадянина України виданий центром №3527 08.12.2017 року; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького (, адреса: вул. Велика Перспективна, 41, каб. 120, м. Кропивницький, 25006) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького від 13 травня 2019 року про відмову у здійсненні реєстрації місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати відділ реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького зареєструвати малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за місцем реєстрації її матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; національний паспорт громадянина України виданий центром №3527 08.12.2017 року; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати з державного бюджету за рахунок відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького () у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.ст.255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії. Згідно до пп.15.5 п.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько