Справа № 400/1621/19
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 р. № 400/1621/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 36085-50 від 10.05.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління ДФС в Миколаївській області (надалі - відповідач, ГУ ДФС в Миколаївській області) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДФС в Миколаївській області № 36085-50 від 10.05.2019 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі акту документальної планової перевірки від 16.03.2019 року податковим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення від 05.04.2019 року №4, № 4, № 4, № 4, № 4, № 4, № 6, № 6, якими йому визначено грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, військового збору, податку на додану вартість із вироблених товарів в Україні товарів (робіт, послуг), акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів та штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, обіг готівки, РРО. Податкові повідомлення-рішення, на підставі яких винесена податкова вимога було оскаржено в адміністративному порядку до ДФС України, однак, незважаючи на неузгодженість податкових зобов`язань за наведених обставин, відповідачем виставлено податкову вимогу про сплату податкового боргу від 10.05.2019 року №36085-50. Позивач вважає, що такі дії працівників податкового органу є протиправними та просив суд скасувати вимогу про сплату боргу. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 10.06.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/1621/19 та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що ГУ ДФС в Миколаївській області встановлено заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, військового збору, податку на додану вартість із вироблених товарів в Україні товарів (робіт, послуг), акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Враховуючи наявність зазначеного боргу, позивачу було направлено податкову вимогу, яка є непогашеною. Оскаржувана податкова вимога є правомірною та скасуванню не підлягає.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України), суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС в Миколаївській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.02.2016 по 31.12.2018 року.

За результатами проведеної перевірки було складено Акт від 16.03.2019 року №384/14-29-13-04/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення: п. 177.1, п. 177.2, п.177.4, ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету, за 2017 рік у сумі 15529,91грн., за 2018 рік у сумі 123 346,74 грн.; пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.51.1 ст.51, пп.176.2 б) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме: неподання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, сум утриманого з них податку форми № 1-ДФ за 4 квартал 2018 року; подання форми № 1-ДФ за 1, 3, 4 квартал 2017 року, 1, 2, 3 квартал 2018 року з недостовірними реєстраційними номерами облікової картки платника податків; не відображення в ф.1-ДФ за 2 - 4 квартали 2016 року, 1 - 4 квартали 2017 року, 1 - З квартали 2018 року виплата доходу за оренду приміщення фізичним особам - підприємцям; п. 176.1 а) ст.176, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненням та Порядку ведення книги доходів та витрат, затверджений наказом Міндоходів від 26.09.2013 №481. а саме: неналежне ведення книги обліку доходів та витрат (ф.10) за період з 23.02.2016 по 31.12.2018; п.2 частини другої ст.6, п.2 частини першої ст.7, частини восьмої ст.9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" зі змінами, у зв`язку з чим встановлено заниження єдиного внеску за 2017 рік на суму 4705,19 грн., за 2018 рік на суму 135662,77 грн.; пп. 181.1 ст. 181, п. 183.10 ст. 183, ст.187, ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами та доповненнями, а саме ФОП ОСОБА_1 не зареєструвався платником податку на додану вартість з 11.12.2017 по 31.12.2018, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету за період з 11.12.2017 по 31.12.2018 на загальну суму 380783,20 грн.; пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 та п.223.2. ст.223 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, а саме ФОП ОСОБА_1 не подано декларації з акцизного податку за серпень, жовтень, листопад, грудень 2018 року;

пп. 222.3.1 п. 222.3 ст. 222 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено несвоєчасну сплату суми податкових зобов`язань з акцизного податку, нарахованого за червень 2018 року на суму 1817,67 грн.; п.177.1, п. 177.2 ст.177, п. 16 прим. 1 підр. 10 р. XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, а саме: заниження податкового зобов`язання з військового збору за 2017 рік на суму 1302,81 грн., за 2018 рік на суму 11081,26 грн; ч. 2 ст. 6 та ч. 8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в частині несвоєчасної сплати суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 13271,65грн., по єдиному внеску, нарахованого роботодавцями на суми заробітної плати за період з 21.02.2017 по 01.06.2017; порушено п.2.6 гл.2 Положення про ведення касових операцій у Національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від №637, із змінами та доповненнями, а саме: не оприбуткування в день одержання готівкових коштів (готівки) у повній сумі їх фактичних надходжень у книгах обліку розрахункових операцій на підставі даних фіскальних звітних чеків на загальну суму 50238,46 грн.; порушено п.1 ст.3 вимог Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями, а саме: не проведення розрахункових операцій на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій на загальну суму 460793,43 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 05.04.2019 року №№4, 4, 4, 4, 4, 4, 6, 6 щодо визначення грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, військового збору, податку на додану вартість із вироблених товарів в Україні товарів (робіт, послуг), акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів та штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, обіг готівки, РРО.

Позивач скористався своїм правом та 18.04.2019 року подав до ДФС України скаргу на прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення (вх. № 5038/ФОП від 22.04.2019 року).

Листом від 19.04.2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 повідомив ГУ ДФС в Миколаївській області про оскарження податкових повідомлень-рішень від 05.04.2019 року №№4, 4, 4, 4, 4, 4, 6, 6.

ДФС України Рішенням від 10.05.2019 року за № 21459/6/99-99-11-05-01-25 продовжено строк розгляду скарги позивача від 18.04.2019 року.

В свою чергу, ГУ ДФС в Миколаївській області 10 травня 2019 року прийнято податкову вимогу № 36085-50, якою повідомив позивача про наявність у нього податкового боргу на загальну суму 911 787, 92 грн.

Не погоджуючись з податковою вимогою ГУ ДФС в Миколаївській області, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Приписами абзаців першого-другого пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Порядок узгодження грошових зобов`язань врегульовано ст.56 ПК України.

У відповідності до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно з п. 56.5 ст. 56 Податкового кодексу України платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов`язаний письмово повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов`язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення.

Пунктом 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

У відповідності до пункту 56.17.5 ст. 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог контролюючими органами визначений Порядком направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за № 902/30770.

У відповідності до вимог пунктів 1-3 Розділу ІІ вказаного Порядку податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом. Протягом періоду оскарження суми грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом відповідно до Кодексу, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

Отже податковий обов`язок з перерахування суми податку до бюджету у визначений законом строк виникає у платника за фактом закінчення процедури узгодження податкового зобов`язання.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що податкова вимога може бути складена та надіслана платнику податків виключно у випадку наявності у платника податків податкового боргу, тобто узгодженого грошового зобов`язання.

Як було встановлено судом, позивачем оскаржуються податкові повідомлення-рішення від 05.04.2019 року №№4, 4, 4, 4, 4, 4, 6, 6 (які стали підставою для нарахування та стягнення податкового боргу у рамках даного адміністративного провадження), про що позивач повідомив відповідача листом-повідомленням від 19.04.2019 р.

У зв`язку з цим та відповідно до положень п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України грошові зобов`язання, визначене у податкових повідомлень-рішень від 05.04.2019 року, в силу закону вважаються неузгодженими та, відповідно, не набули статусу податкового боргу.

Згідно з пунктом 2 частини 9 розділу IV "Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженого наказом МФУ від 07.04.2016 № 422, інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до підсистеми, що забезпечує облік платежів, працівником структурного підрозділу органу ДФС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті), протягом 3-ох днів з дати отримання такого документа.

На підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ГУ ДФС у Миколаївській області зобов`язане було забезпечити відображення результатів оскарження податкових повідомлень-рішень від 05.04.2019 року шляхом внесення до інтегрованої картки платника ФОП ОСОБА_1 запису про оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи те, що на час винесення спірної податкової вимоги грошове зобов`язання, визначене податковими повідомленнями-рішеннями від 05.04.2019 року №№4, 4, 4, 4, 4, 4, 6, 6, не було узгодженим та не могло вважатись податковим боргом в розумінні Податкового кодексу України, оскільки позивачем оскаржено до ДФС України скаргу на прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення (вх. № 5038/ФОП від 22.04.2019 року), зокрема, щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, суд приходить до висновку, що податкову вимогу від 10.05.2018 р. № 36085-50 винесено відповідачем передчасно та з порушенням норм податкового законодавства.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів, що оскаржувану податкову вимогу прийнято правомірно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС в Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 36085-50 від 10.05.2019 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС в Миколаївській області № 36085-50 від 10.05.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 судові витрати у сумі 9117, 88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 30.07.2019 року.

Суддя Г.В. Лебедєва