Справа № 826/19930/15
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря: Чуб Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2019 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (з урахуванням уточнених позовних вимог) про:

- визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою в розмірі 197 000,00 грн на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349754 від 18.06.2014;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною позивачу сумою в розмірі 197 000,00 грн на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349754 від 18.06.2014 в порядку, визначеному чинним законодавством;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії щодо виплати грошових коштів у розмірі, визначеному частиною 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що розміщені за договорами банківського рахунку у Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» на користь ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що кошти в ПАТ «Європейський газовий банк» не підпадають під обмеження встановлені частиною четвертою ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а відтак дії Уповноваженої особи щодо не включення його до переліку вкладників, вклади яких відшкодовуються за рахунок коштів Фонду є безпідставними.

Згідно із заперечення на адміністративний позов відповідно до приписів Закону у Фонду гарантування ще не виникло жодного обов`язку перед позивачем, і тому права позивача не могли бути порушені Фондом гарантування, жодної підстави для спонукання Фонду гарантування судом до вчинення відповідних дій на даний час не існує.

Відповідно до відзиву на адміністративний позов ОСОБА_2 , який є кредитором Банку, намагається порушити порядок черговості задоволення вимог кредиторів, передбачений ст. 52 Закону та отримати переваги перед іншими кредитороми, завдати збитків Державі в особливо великих розмірах, отримати через своїх підставних осіб з Фонду гарантування кошти в розмірі 4 084 800,00 грн без будь-яких обмежень, встановлених Законом.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2019 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» щодо формування повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в частині не включення до ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню згідно з договором № 349754 банківського вкладу з фізичною особою від 18.06.2014, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Уповноважена особа подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що правочини, що було вчинено позивачем виключно з метою штучного створення обов`язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів, є такими правочинами, які спрямовані на заволодіння державними коштами, а відповідно порушують публічний порядок.

18.07.2019 у судове засідання суду апеляційної інстанції з`явився представник позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи позивачем 18.06.2014 укладено договір банківського вкладу з ПАТ «Європейський газовий банк» у сумі 197 000,00 грн терміном на 30 днів (до 18.07.2014).

Факт внесення грошових коштів на депозитний рахунок підтверджується квитанцією № 82264 від 18.06.2014.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 424 від 16.07.2014 «Про віднесення ПАТ «Єврогазбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування фізичних осіб прийнято рішення № 57 від 16.07.2014 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Єврогазбанк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 725 від 17.11.2014 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Єврогазбанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування фізичних осіб прийнято рішення № 121 від 18.11.2014 «Про початок процедури ліквідації АТ «Єврогазбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноваженою особою ОСОБА_3 строком на 1 рік з 18.11.2014 по 17.11.2015 включно. Рішенням Фонду № 150 від 18.12.2014 Уповноважену особу змінено на ОСОБА_4

24.11.2014 на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розміщено оголошення, що у зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування фізичних осіб прийнято 18.11.2014 рішення № 121 про початок ліквідації АТ «Єврогазбанк» Фонд з 25.11.2014 розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники АТ «Єврогазбанк» з 25.11.2014 по 06.01.2015 включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь».

За результатами звернення позивача до ПАТ «Банк «Київська Русь», як зазначено позивачем у позовній заяві, йому усно було повідомлено, що він відсутній в переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Позивач вважає, що його права, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було порушено, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 (далі по тексту - Закон № 4452-VI).

У відповідності до частин першої та другої ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Положеннями частини четвертої ст. 26 зазначеного Закону передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах.

Згідно з частин першої - другої ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цьогоЗакону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Так, позивач не був включена до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Не включивши позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа фактично застосувала наслідки нікчемності правочину.

Колегія суддів вважає, що Уповноважена особа, встановивши обставини, передбачені частиною третьою ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», має право не включити фізичну особу до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами посилаючись на нікчемність договору (правочину). Натомість, вкладник, договір із яким Уповноважена особа вважає нікчемним, може захистити свої права, які випливають із договору банківського вкладу або із договору рахунка, шляхом пред`явлення позову про визнання протиправними дій або бездіяльності Уповноваженої особи, вчинених у зв`язку з визнанням відповідного правочину нікчемним.

У такому випадку висновок про визнання судом нікчемності правочину є правовою оцінкою, яка має бути викладена у мотивувальній частині судового рішення.

Такий же підхід до вирішення адміністративних спорів, пов`язаних із застосуванням наслідків нікчемності правочину, викладений у постанові Верховного Суду України від 19.08.2008 (реєстраційний номер у Єдиному державному реєстрі судових рішень 2182152).

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15, при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

У відповідності до частини другої ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Зазначена норма права визначає коло правочинів, які Уповноважена особа зобов`язана перевірити на предмет наявності ознак нікчемності. Обов`язковою умовою перевірки правочину (договору) на відповідність ознакам, визначеним у частині третій ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є їх укладення або вчинення саме банком.

Згідно з частиною першою ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Під час вирішення справи № 826/1476/15 Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку про те, що здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003, та договорами з відповідними клієнтами банку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що операція по зарахуванню коштів на рахунок позивача в сумі 197 000,00 грн не належить до правочинів та не підлягає перевірці на предмет нікчемності відповідно до частини другої ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Фактичне надходження та зарахування коштів у розмірі 197 000,00 грн на поточний рахунок позивача підтверджується платіжним дорученням № 82264 18.06.2014.

Наявність зазначених коштів на рахунку позивача також не заперечується відповідачами.

Отже, правомірність зарахування таких коштів на рахунок позивача не могла перевірятися Уповноваженою особою за процедурою, передбаченою ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також колегія суддів враховує правовий висновок Верхового Суду, викладений у постанові № 826/12238/15 від 20.11.2018, згідно якого перелік передбачених частиною третьою ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення ст. 228 ЦК України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів звертає увагу на те, що Уповноважена особа не здійснювала перевірку договору про банківського вкладу № 349754 від 18.06.2014 відповідно до частини другої ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не встановлювала його нікчемність.

Також в матеріалах справи відсутні докази визнання зазначеного договору недійсним у встановленому законом порядку чи застосування наслідків нікчемності такого договору в судовому порядку.

Уповноважена особа вказує на те, що кошти були зараховані на рахунок позивача у незаконний спосіб, а саме - у поза операційний час та після закінчення роботи банку. Також Уповноважена особа вказувала на те, що кошти на рахунок позивача були зараховані на банківський рахунок з рахунку іншої фізичної особи - ОСОБА_2 , який, у свою чергу, отримав кошти від ПАТ «УМТ», яке було клієнтом банку. Крім того, відповідач зазначає, що зарахування коштів у розмірі 197 000,00 грн на рахунок позивача відбулося в період дії постанови Національного банку України № 366/БТ від 17.06.2014, якою було зупинено здійснення операцій, зокрема із залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб та відкриття поточних рахунків і залучення на них коштів фізичних осіб.

На думку відповідача вказані обставини вказують на те, що документальне оформлення транзакції було здійснене з метою створення передумов для отримання гарантованих виплат від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внаслідок шахрайських дій.

Під час розгляду та вирішення даної справи колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.01.2019 у справі № 826/8911/15, у подібних правовідносинах. У вказаному судовому рішенні зазначено, що предметом розгляду і доведення у справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для невключення позивача до переліку вкладників і відповідно правомірності в зв`язку з цим їх дій та бездіяльності. В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, дотримання посадовими особами вимог щодо нерозголошення банківської таємниці, а також наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у справі. Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що підстави, з яких Уповноважена особа не включила інформацію щодо позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - є необґрунтованими.

Доводи представника Уповноваженої особи заявлені у судовому засіданні про те, підписи позивача у оригіналі договору та його копії, а також у позовній заяві відрізняються між собою колегія суддів не приймає до уваги, так як з`ясування таких обставин не належить до компетенції суду, у зв`язку з відсутністю спеціальних знань у даній галузі.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 29.07.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Є.І. Мєзєнцев