Справа № 753/23419/17
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 :

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та призначення ОСОБА_1 пенсії з 27 жовтня 2001 року, станом на 26 жовтня 2001 року, без урахування всіх сум, які він отримував протягом останніх 24 місяців перед звільненням з військової служби, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, й у тому числі, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням загальної суми додаткових видів грошового забезпечення 13384 грн 25 коп.;

- зобов`язано Київський міський військовий комісаріат з 01 жовтня 2001 року підготувати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення та нарахування йому належного розміру пенсії з 27 жовтня 2001 року, станом на 26 жовтня 2001 року, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед звільненням з військової служби, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, й у тому числі, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням загальної суми додаткових видів грошового забезпечення 13384 грн 25 коп., та подати її до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії станом на 26 жовтня 2001 року у належному розмірі та її перерахунку й виплати, починаючи з 27 жовтня 2001 року, а також надати ОСОБА_1 довідку про розмір його грошового забезпечення та довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення та нарахування йому належного розміру пенсії з 27 жовтня 2001 року, станом на 26 жовтня 2001 року, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед звільненням з військової служби, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, й у тому числі, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалу безперервну військову службу та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням загальної суми додаткових видів грошового забезпечення 13384 грн 25 коп.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року.

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зобов`язання керівника суб`єкта владних повноважень військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , подати звіт про виконання судового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року та про накладення штрафу.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року було відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати заяву до суду першої інстанції для розгляду по суті. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що звертався до суду із заявою в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, а не відповідно до Кримінального кодексу України.

Від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому відповідач зазначає про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи 01 серпня 2019 року, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач обґрунтував свою заяву тим, що дії відповідальних посадових осіб не відповідають нормам Кримінального кодексу України. У зв`язку з цим суд визнав можливим застосувати аналогію закону п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України та відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 з тих підстав, що воно не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення, у якій просив:

- зобов`язати керівника суб`єкта владних повноважень військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , подати у семиденний строк звіт про виконання судового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року у справі № 753/23419/17, яке набрало законної сили 10 квітня 2019 року;

- за невиконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року у справі № 753/23419/17, яке набрало законної сили 10 квітня 2019 року, та за злісне і тривале перешкоджання виконанню рішення суду, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, заява ОСОБА_1 від 16 травня 2019 року містить вимоги, які підлягають розгляду судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у порядку, передбаченому ст. 382 КАС України.

Зазначена заява обґрунтована тим, що відповідач протягом тривалого часу не виконує рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року у справі № 753/23419/17.

У мотивувальній частині заяви позивача дійсно мітиться посилання на ст. 382 Кримінального кодексу України, яка встановлює відповідальність за невиконання судового рішення. Разом з тим, вимога про притягнення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 до кримінальної відповідальності у заяві від 16 травня 2019 року відсутня.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що подана ОСОБА_1 заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 06 червня 2019 року та є підставою для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви позивача. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії направити до Дарницького районного суду м. Києва від 06 червня 2019 року для продовження розгляду заяви від 16 травня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку