Справа № 140/493/19
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6160/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЛ КАР» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року (головуючий суддя Димарчук Т.М., м. Луцьк, повний текст складено 07.05.2019) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЛ КАР» до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛЛ КАР» звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області в якому просило скасувати податкові повідомлення - рішення відповідача № , № від 10.12.2018, № , № від 17.01.2019.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛЛ КАР» оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що податковим органом на підставі п. 2 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України та наказу ГУ ДФС у Волинській області №3771 від 24.10.2018 проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «ОЛЛ КАР» дотримання вимог законодавства України з питань правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товару за окремою митною декларацією про що складено акт №24763/14-08/40874203 від 23.11.2018.

Перевіркою встановлено порушення п. 1 ст. 49, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 1 ст. 257. ч. 1 ст. 295 Митного кодексу України, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, в результату чого занижене податкове зобов`язання за митною декларацією №UА205090/2018/017545 від 12.03.2018, які підлягають сплаті до бюджету на загальну суму 27 994,34 грн, в т.ч. ввізне мито - 8748,23 грн, податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів - 19 246,11 грн.

Актом перевірки також встановлено, що заниження податкових зобов`язань зумовлено розбіжністю вартості товару між країною експорту та імпорту, зокрема встановлено, що при митному оформленні товарів за митною декларацією 1М40ДЕ № UА 205090/2018/017545 від 12.03.2018 декларантом, ТзОВ «ОЛЛ КАР», заявлено митну вартість товару при оформленні на митниці 58 321,55 грн, а за даними податкового органу та отриманою інформацією від уповноважених митних органів Литовської республіки вартість товару за даними експортної декларації становить 145 803.87 грн, таким чином розбіжність становить 87 482,32 грн.

Також, актом перевірки встановлено, що товар, зокрема автомобіль був придбаний фізичною особою, резидентом України ОСОБА_1 у резидента Литовської республіки.

Актом перевірки встановлено також, що імпорт товару здійснює ТзОВ «ОЛЛ КАР», а експортером, тобто продавцем товару є «UАВ АUТОDАLYS GRЕІТАІ».

На підставі зазначеного акту перевірки 10.12.2018 року ГУ ДФС у Волинській області винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення №, №8 від 10.12.2018.

Крім того ГУ ДФС у Волинській області на підставі п. 2 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України та наказу ГУ ДФС у Волинській області № 4541 від 18.12.2018 проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «ОЛЛ КАР» дотримання вимог законодавства України з питань правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товару за окремою митною декларацією про що складено акт №138/14-08/40874203 від 08.01.1019.

Перевіркою встановлено порушення п. 1 ст. 49, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 1 ст. 257, ч. 1 ст. 295 Митного кодексу України, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижене податкове зобов`язання за митною декларацією №UА205090/2018/039576 від 25.05.2018, які підлягають сплаті до бюджету на загальну суму 25 474.92 грн, в т.ч. ввізне мито - 7 960,91 грн, податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів - 17 514,01 грн.

Актом перевірки також встановлено, що заниження податкових зобов`язань зумовлено розбіжністю вартості товару між країною експорту та імпорту, зокрема встановлено, що при митному оформленні товарів за митною декларацією ІМ40ДЕ №UА 205090/2018/039576 від 25.05.2018 декларантом ТзОВ «ОЛЛ КАР» заявлено митну вартість товару при оформленні на митниці 58 175,90 грн, а за даними податкового органу та отриманою інформацією від уповноважених митних органів Литовської республіки вартість товару за даними експортної декларації становить 137 785.03 грн, таким чином розбіжність становить 79 609,13 грн.

Також, актом перевірки встановлено, що товар, зокрема автомобіль був придбаний фізичною особою, резидентом України ОСОБА_2 у резидента Литовської республіки.

Актом перевірки встановлено також, що імпорт товару здійснює ТзОВ «ОЛЛ КАР», а експортером, тобто продавцем товару є «UАВ АUТОDАLYS GRЕІТАІ».

На підставі зазначеного акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення №, № від 17.01.2019.

Заперечення до актів перевірок не подавалися, оскільки про факти проведення перевірки та наявність актів товариство дізналось лише 13.02.2019, коли під час митного оформлення товару з?ясувалось, що на підприємство накладено спеціальну санкцію - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, застосовану Міністерством економічного розвитку і торгівлі України.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення надав одним доказам перевагу над іншими в порушення принципу рівності сторін, зокрема судом не було надано належну правову оцінку інформації отриманій податковим органом від компетентних органів Литовської республіки, оскільки інформація яка міститься там не може свідчити безперечно про вчинення правопорушення платником, а лише підлягає перевірці.

Достовірність документів поданих ТзОВ «ОЛЛ КАР» до митного оформлення, ні під час розгляду справи у суді, ні під час проведення перевірки, податковий орган не ставив під сумнів. Разом з тим, доказів наявності в ТзОВ «ОЛЛ КАР» інших документів, ніж ті, які подані до митного органу, відповідачем також наведено не було.

Суд першої інстанції не взяв до уваги доводи, що самі по собі повідомлення отримані від митних органів Литовської Республіки про проведення перевірки по незакінченому митному оформленню транспортних засобів в ЄС не є беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні дій спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів. Самі по собі експортні декларації доводять лише факт оформлення експорту транспортних засобів із Європейського Союзу в Литовській Республіці, оскільки, як вбачається з самого запиту митних органів Литовської Республіки, вони просять підтвердження ввезення на митну територію вищевказаних автомобілів, так як згідно наявних у них експортних декларацій таке вивезення не відбулось. Тобто, вказані обставини жодним чином не виключають можливості переходу прав на автомобілі після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах.

Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у свій постанові від 15.05.2018 року по справі №817/1107/17. У своїй постанові суд чітко зазначив статус даних відомостей, які можуть бути підставою для проведення перевірки та не можуть бути використані, як дані на яких може грунтуватися законне рішення, оскільки як вже зазначалося при прийнятті спірного рішення податковий орган не ставив під сумнів подані до митного оформлення документи, тому вони вважаються достовірними та є підставою для розрахунку на підставі наявних в них даних митних платежів.

«Оцінюючи обставини справи, суд першої інстанції аргументовано виходив з того, що позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суми митних платежів на підставі первинних реєстраційних документів та оригіналу інвойсу. Відтак, позивачем виконані митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур. Рішення про коригування митної вартості митним органом не приймаються. Додаткових досліджень податковими та митними органами не проводилося, а інформація, отримана від уповноважених органів іноземних держав, стосувалася факту ймовірної підробки документів.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями, серед іншого, є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відсутність або недоведеність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції висновувався на дослідженні складу податкового правопорушення з урахуванням усіх обставин справи, натомість суд апеляційної інстанції врахував виключно повноваження податкового органу на здійснення контрольних функцій після завершення митного оформлення товарів та неофіційний переклад Рапорту, отриманого від митних органів Австрійської республіки, який є підставою для проведення документальної позапланової перевірки та має орієнтуюче значення.»

Тобто, Верховний Суд зазначив, що посилання відповідача на документи, які місять відмінні дані від тих, що були подані до митного оформлення можуть стосуватися факту ймовірної підробки документів, проте це не може бути беззаперечним доказом вини позивача, оскільки інформація та документи надані органами Литовської республіки не були належним чином досліджені, та достовірність поданих документів до митного оформлення не ставиться під сумнів.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, ТзОВ «ОЛЛ КАР» при визначенні розміру митних платежів керувалося виключно документами наданими контрагентом та з врахуванням договірної вартості автомобілів.

Тому, фактично рішення суду першої інстанції було винесено лише на припущеннях суб`єкта владних повноважень без дотримання принципу доказування визначеного у ст. 77 КАС України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції - без змін.

У відповідності до вимог ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 30.10.2018 по 12.11.2018 посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області на підставі наказу ГУ ДФС у Волинській області від 24.10.2018 №3771 проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «ОЛЛ КАР» з питань дотримання вимог митного законодавства України в частині правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товару за окремою митною декларацією №UA205090/2018/017545 від 12.03.2018, про що складено акт від 23.11.2018 №24763/14-08/40874203 згідно якого ТзОВ «ОЛЛ КАР» за МД №UA205090/2018/017545 від 12.03.2018 ввезено товар «автомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування: марка: RENAULT, модель: KANGOO, 2013 року випуску, кузов НОМЕР_1 , тип кузова: вантажний фургон, двигун: «дизель». Виробник: «RENAULT», FR. Торговельна марка: «RENAULT», митна вартість 58 321,55 грн. (1600 Євро), ставка мита -10%, умови поставки згідно ІЕКОТЕРМС DAP UA м. Луцьк. У графі 2 МД заявлено відправником/експортером - компанія UAB «AUTODALYS GREITAI». Ця ж фірма зазначена як відправник товарів в інвойсах для оплати за товар українському покупцю - ТзОВ «ОЛЛ КАР». Одержувачем товару (графа 8 МД) та особою відповідальною за фінансове врегулювання (графа 9 МД) задекларовано ТзОВ «ОЛЛ КАР», декларантом (графа 14 МД) - ТОВ «Глорія-Імпекс Плюс».

При цьому, митний орган Литовської Республіки звернувся до Державної фіскальної служби України про надання адміністративної допомоги щодо підтвердження фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення товарів, зокрема, вказаного вище транспортного засобу - вантажного автомобіля марки RENAULT, модель KANGOO, кузов НОМЕР_1 . Митним департаментом Міністерства фінансів Литовської Республіки надано відомості про ціну придбання транспортного засобу що експортований на митну територію України відправником компанією «UAB ARMOBILIS».

В результаті опрацювання та порівняння документів, отриманих від митного органу Литовської Республіки та документів, на підставі яких здійснено митне оформлення на Волинській митниці ДФС за МД №UA205090/2018/017545 від 12.03.2018 автомобіля марки RENAULT, модель KANGOO, кузов НОМЕР_1 з іноземної держави фіскальним органом встановлено заниження митної вартості вищевказаного транспортного засобу на загальну суму 87 482,32 грн.

Перевіркою встановлено, що автомобіль, вказаний в отриманих від митних органів Литовської Республіки документах, можна однозначно ідентифікувати як такий, що оформлений за митною декларацією №UA205090/2018/017545 від 12.03.2018.

Згідно даних експортної декларації Литовської Республіки (графа 8 «отримавач») транспортний засіб був оформлений на покупця - громадянина України.

За даними опису товару в графі 31 МД, відомості про неналежний стан транспортних засобів (поломка, аварія, тощо), які б підтверджували втрату у своїй вартості від дати продажу/експорту в Литві та дати купівлі/продажу в Україні відсутні.

Перевіркою встановлено, що при митному оформленні товару його митна вартість в Україні була задекларована недостовірно. Вартість товару нижча, ніж задекларована в країні відправлення Литовській Республіці.

Під час перевірки правильності декларування митної вартості товару після їх випуску визначено митну вартість товару вантажного автомобіля марки RENAULT, модель KANGOO, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 в розмірі 145803,87 грн. (4500 Євро).

Таким чином, в ході перевірки встановлено факт недостовірного декларування митної вартості при ввезенні на митну територію України вказаного транспортного засобу за зазначеною МД, в результаті чого відповідачем зроблено висновок, що позивачем занижено податкові зобов`язання по сплаті до бюджету митних платежів на загальну суму 27 994,34 грн, в т. ч.: ввізне мито - 8 748,23 грн, ПДВ із ввезених на митну територію України товарів - 19 246,11 грн.

На підставі акту перевірки від 23.11.2018 №24763/14-08/40874203 ГУ ДФС у Волинській області 10.12.2018 прийняті податкові повідомлення-рішення: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на 13 122,35 грн, в т. ч.: за основним платежем - 8 748,23 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 4 374,12 грн., та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів на 28 869,17 грн., в т. ч.: за основним платежем - 19 246,11 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 9 623,06 грн (а.с.21-22).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що у період з 26.12.2018 по 04.01.2019 посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області на підставі наказу ГУ ДФС у Волинській області від 18.12.2018 №4541 проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «ОЛЛ КАР» з питань дотримання вимог митного законодавства України в частині правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товару за окремою митною декларацією №UA205090/2018/039576 від 25.05.2018, про що складено акт від 08.01.2019 №138/14-08/40874203 (а.с. 15-19), згідно якого товариством за МД №UA205090/2018/039576 від 25.05.2018 ввезено товар «автомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування: марка: RENAULT, модель: KANGOO, 2015 року випуску, кузов НОМЕР_2 , тип кузова: вантажний фургон, двигун: дизель». Виробник: «RENAULT», FR. Торговельна марка: «RENAULT», митна вартість 58 175,90 грн (1800 Євро), ставка мита -10%, умови поставки згідно ІЕКОТЕРМС DAP м. Луцьк. У графі 2 МД заявлено відправником/експортером - компанія UAB «AUTODALYS GREITAI». Ця ж фірма зазначена як відправник товарів в інвойсах для оплати за товар українському покупцю - ТзОВ «ОЛЛ КАР». Одержувачем товару (графа 8 МД), особою відповідальною за фінансове врегулювання (графа 9 МД) та декларантом (графа 14 МД) задекларовано ТзОВ «ОЛЛ КАР».

При цьому, митний орган Литовської Республіки звернувся до Державної фіскальної служби України про надання адміністративної допомоги щодо підтвердження фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення товарів, зокрема транспортного засобу вантажного автомобіля марки RENAULT, модель KANGOO, кузов НОМЕР_2 . Митним департаментом Міністерства фінансів Литовської Республіки надано відомості про ціну придбання транспортного засобу що експортований на митну територію України відправником компанією UAB «AUTODALYS GREITAI».

В результаті опрацювання та порівняння документів, отриманих від митного органу Литовської Республіки та документів, на підставі яких здійснено митне оформлення на Волинській митниці ДФС за МД №UA205090/2018/039576 від 25.05.2018 автомобіля марки RENAULT, модель KANGOO, кузов НОМЕР_2 з іноземної держави встановлено заниження митної вартості вищевказаного транспортного засобу на загальну суму 79 609,13 грн.

Вказаний транспортний засіб експортовано з території Литовської республіки від продавця - компанії UAB «AUTODALYS GREITAI» на підставі рахунку-фактури серії TDT №03742 від 22.05.2018 (а.с. 48).

Перевіркою встановлено, що автомобіль, вказаний в отриманих від митних органів Литовської Республіки документах, можна однозначно ідентифікувати як такий, що оформлений за митною декларацією №UA205090/2018/039576 від 25.05.2018.

Згідно даних експортної декларації Литовської Республіки (графа 8 «отримавач») транспортний засіб був оформлений на покупця - громадянина України.

Перевіркою встановлено, що при митному оформленні товару його митна вартість в Україні була задекларована недостовірно. Вартість товару нижча, ніж задекларована в країні відправлення Литовській Республіці.

Під час перевірки правильності декларування митної вартості товару після їх випуску визначено митну вартість товару вантажного автомобіля марки RENAULT, модель KANGOO, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 в розмірі 137 785,03 грн (4500 Євро).

Таким чином, в ході перевірки встановлено факт недостовірного декларування митної вартості при ввезенні на митну територію України вказаного транспортного засобу за зазначеною МД, в результаті чого відповідачем зроблено висновок, що позивачем занижено податкові зобов`язання по сплаті до бюджету митних платежів на загальну суму 25 474,92 грн, в т. ч.: ввізне мито - 7960,91 грн, ПДВ із ввезених на митну територію України товарів - 17 514,01 грн.

На підставі акту перевірки від 08.01.2019 №138/14-08/40874203 ГУ ДФС у Волинській області 17.01.2019 прийняті податкові повідомлення-рішення: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на 11 941,36 грн., в т. ч.: за основним платежем - 7960,91 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 3 980,45 грн, та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів на 26 271,02 грн, в т. ч.: за основним платежем - 17 514,01 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 8 757,01 грн (а.с.23-24).

Розглядаючи спір, судом першої інстанції правильно вказано, що згідно ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно з частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 54 цього ж Кодексу передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до частини восьмої статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із статтею 352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Частиною шостою статті 345 цього ж Кодексу визначено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів.

Згідно із підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що отримані від уповноважених органів Республіки Литва документально підтверджені відомості щодо вартісних характеристик, які мають значення для оподаткування товару, які відрізняються від задекларованих позивачем, під час митного оформлення, в силу приписів статті 352 МК України правомірно були використані посадовими особами відповідача в ході проведення перевірки, є належними та допустимими доказами для прийняття їх судом.

При цьому, суд врахував правову позицію, викладену у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 29.09.2015 (справа № 21-1724а15), відповідно до якої є правомірним прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки на підставі документів, отриманих від митних органів іноземної держави, з яких митний орган встановив розбіжності в сумі вартості ввезеного на митну територію України товару, яка відмінна від вартості, заявленої декларантом.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов переконання, що відповідачем правомірно зроблено висновок про наявність розбіжностей між відомостями в документах, що надавались позивачем до митного оформлення товару (вантажний автомобіль б/у марка: RENAULT, модель: KANGOO, 2013 року випуску, кузов НОМЕР_1 та вантажний автомобіль б/у марка: RENAULT, модель: KANGOO, 2015 року випуску, кузов НОМЕР_2 ) при імпорті в Україну, та відомостями, що містяться в документах, які надавались до митного оформлення вказаного товару при експорті з території Литовської Республіки, а саме щодо вартісних характеристик товару, а відтак, вважав доведеними факти недостовірного декларування вартісних показників товару (транспортного засобу) позивачем, неправильного визначення митної вартості товарів та факт заниження податкових зобов`язань.

Проте, колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції не погоджується.

Як уже зазначалось вище на митну територію України були ввезені позивачем транспортні засоби - автомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування: марка: RENAULT, модель: KANGOO, 2013 року випуску, кузов НОМЕР_1 , згідно із контрактом №S01/01/18 від 01.01.2018, укладеним з компанією UAB «AUTODALYS GREITAI» (Panevezio g. 12-1, Rokiskis, Lietuva Saskaita), на підставі МД №UA205090/2018/017545 від 12.03.2018, митна вартість якого визначена відповідно до інвойсу від 06.03.2018 №06-03-0809, наданого компанією UAB «AUTODALYS GREITAI» у розмірі 58 321,55 грн, що еквівалентно 1600 Євро (а.с. 26-32) та атомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування: марка: RENAULT, модель: KANGOO, 2015 року випуску, кузов НОМЕР_2 , згідно із контрактом №S01/01/18 від 01.01.2018, укладеним з компанією UAB «AUTODALYS GREITAI» (Panevezio g. 12-1, Rokiskis, Lietuva Saskaita), на підставі МД №UA205090/2018/039576 від 25.05.2018, митна вартість якого визначена відповідно до інвойсу від 22.05.2018 №22-05-1169, наданого компанією UAB «AUTODALYS GREITAI» у розмірі 58 175,90 грн, що еквівалентно 1800 Євро (а.с. 25,27-31).

Разом з тим, в ході перевірок (акт перевірки від 23.11.2018 №24763/14-08/40874203 та акт перевірки від 18.01.2019 №138/14-08/40874203) відповідачем було встановлено, що при митному оформленні позивачем вказаного товару його митна вартість в Україні була задекларована недостовірно, аналіз документів, отриманих від митного органу Литовської Республіки, свідчить про те, що вартість товару є нижчою ніж та, що була задекларована в країні відправлення (Литовська Республіка). Так, зокрема, згідно експортної митної декларації Литовської Республіки №17LTVG2000EK170D70 від 11.12.2017 та рахунку-фактури серії ARM №1300942 від 11.12.2017 транспортний засіб марки RENAULT, модель KANGOO, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , за митною вартістю 4500,00 Євро (на дату митного оформлення в Україні - 145 803,87 грн.) відправлявся з Республіки Литва в Україну (а.с.50-52) а згідно експортної митної декларації Литовської Республіки №18LTKC0100EK061883 від 22.05.2018 та рахунку-фактури серії TDT №03742 від 22.05.2018 транспортний засіб марки RENAULT, модель KANGOO, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , за митною вартістю 4500,00 Євро (на дату митного оформлення в Україні - 137 785,03 грн) відправлявся з Республіки Литва в Україну (а.с. 47-48).

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями суду першої інстанції та відповідача, що автомобілі, вказані в отриманих від митних органів Литовської Республіки документах, можна однозначно ідентифікувати як такі, що були оформлені за митними деклараціями №UA205090/2018/017545 від 12.03.2018 та №UA205090/2018/039576 від 25.05.2018 та ввезені ТзОВ «ОЛЛ КАР» на територію України.

Однак, колегія судів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції не надано оцінку та залишена поза увагою та обставина, що згідно інформації митних органів Литовської Республіки вказані вище автомобілі згідно експортних митних декларацій продавались «UAB ARMOBILIS» фізичним особам - громадянам України, і зазначені громадяни - фізичні особи ці транспортні засоби на територію України не ввозили, та не здійснювали митні процедури.

Позивачем ці ж автомобілі були придбані у UAB «AUTODALYS GREITAI» згідно контракту, були ввезена на територію України та були здійснені всі митні формальнотсті.

З огляду на це, суд апеляційної інстанції вважає, що самі по собі повідомлення отримані від митних органів Литовської Республіки про проведення перевірки по незакінченому митному оформленню транспортних засобів в ЄС не є беззаперечним доказом вчинення дій спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів. Вказані експортні декларації доводять лише факт оформлення експорту транспортних засобів із Європейського Союзу в Литовській Республіці, оскільки, згідно запиту митних органів Литовської Республіки, вони просять підтвердження ввезення на митну територію вищевказаних автомобілів, так як згідно наявних у них експортних декларацій таке вивезення не відбулось.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у податкового органу не було достатньо правових підстав для винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням зазначеного вище, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, бо висновки суду не відповідають обставинам справи, а позовні вимоги - задовольнити.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЛ КАР» задовольнити, скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року по справі № 140/493/19.

Прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЛ КАР» задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області № , № від 10.12.2018, № , № від 17.01.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЛ КАР» () витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень та судовий збір за подання позову в розмірі 7684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн і судовий збір сплачений за апеляційну скаргу в розмірі 11 526 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять шість) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.М. Судова-Хомюк

повний текст складено 31.07.2019