Справа № 520/4170/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Зоркіна Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 р. Справа № 520/4170/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019, по справі № 520/4170/19

за позовом ОСОБА_1

до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо несплати донарахованих сум довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити сплату сум заборгованості довічного грошового утримання судді у відставці без врахування положень постанов Кабінету Міністрів України Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 08.06.2016 року № 365 та від 22.08.2018 року № 649 Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду; зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова виплатити суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за січень-вересень, грудень 2018, лютий 2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити сплату ОСОБА_1 суми заборгованості довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 3777,84 грн. (за лютий 2019 року) без врахування положень постанов Кабінету Міністрів України Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 08.06.2016 року № 365 та від 22.08.2018 року № 649 Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.

ОСОБА_1 не погодившись із рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, прийняти нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі вимог з урахуванням того, що 23.05.2019 року відповідачем перерахована позивачу сума заборгованості за лютий 2019 року у сумі 3777,84 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що основним предметом позову було визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання відповідача виплатити суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку із невчасною виплатою, однак суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності в порушення п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З урахуванням ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині невиплати донарахованих сум поглинаються вимогою про зобов`язання відповідача здійснити виплату, що з урахуванням приписів ч. 2 п. 10 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України є забезпеченням ефективного захисту прав позивача.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

В рамках даної справи позивачем оскаржено бездіяльність Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо здійснення виплати сум заборгованості, що виникла внаслідок проведеного перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, без врахування положень постанов Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365 та від 22.08.2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду».

При цьому, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити сплату суми заборгованості довічного грошового утримання судді у відставці за лютий 2019 року, виходить з того, що така заборгованість виникла внаслідок відсутності відповідних дій з боку відповідача.

Однак, обираючи ефективний спосіб захисту прав позивача, суд першої інстанції не вбачає пілдстав для визнання такої бездіяльності Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова протиправною.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Слід зазначити, що суд, установивши порушення законодавства, визначає у рішенні спосіб захисту порушених прав та інтересів, а також порядок усунення усіх наслідків цих порушень відповідно до закону або приймає визначене законом рішення.

Пунктами 4 та 10 частини другої та частини четвертої ст.245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Колегія суддів зазначає, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи, або нездійснення суб`єктом владних повноважень дій, які випливають із його повноважень на виконання вимог чинного законодавства та впливають на права, свободи та інтереси фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення з одночасним визнанням бездіяльності суб`єкта влад6них повноважень протиправною, і це прямо вбачається з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України.

При цьому, аналіз зазначених норм свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення.

У спірних правовідносинах праву позивача на довічне грошове утримання кореспондує обов`язок відповідача прийняти відповідне рішення та вчинити певні дії.

Враховуючи вище викладене, суд вважає помилковим обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права позивача як прийняття рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії, при цьому залишивши без задоволення вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності щодо невчинення тих самих дій, за умови що судовим розглядом протиправність такої бездіяльності встановлена та підтверджена.

Таким чином, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Стосовно доводів апелянта про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2ст. 382 КАС України).

Проаналізувавши наведені положення КАС України, колегія суддів вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду при ухвалені рішення по суті позовних вимог.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 29.03.2019 року по справі № 674/25/17.

З приводу інших доводів апеляційної скарги на зазначене рішення колегія суддів зазнає, що останні фактично є обґрунтуваннями незаконності ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року про часткове закриття провадження у справі, та стосуються тієї частини позовних вимог, рішення по суті яких судом першої інстанції не приймалось.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо несплати донарахованих сум довічного грошового утримання судді у відставці без врахування положень постанов Кабінету Міністрів України Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 08.06.2016 року № 365 та від 22.08.2018 року № 649 Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду за лютий 2019 року, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 по справі № 520/4170/19 скасувати в частині в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльності Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова щодо несплати донарахованих сум довічного грошового утримання судді у відставці без врахування положень постанов Кабінету Міністрів України Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 08.06.2016 року № 365 та від 22.08.2018 року № 649 Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду за лютий 2019 року.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова щодо несплати донарахованих сум довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 без врахування положень постанов Кабінету Міністрів України Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 08.06.2016 року № 365 та від 22.08.2018 року № 649 Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду за лютий 2019 року.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року по справі № 520/4170/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов