Справа № 826/10024/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 липня 2019 року № 826/10024/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-2652, -

В С Т А Н О В И В:

До окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.05.2018 року № 0-2652 Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визначення ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , суми податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб, код платежу 18011001, за 2018 рік у сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч грн) 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вважає податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що сформоване з порушенням норм чинного законодавства, зокрема, прав позивача, визначених чинним законодавством.

Ухвалою суду від 03 липня 2018 року відкрито провадження по справі, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву, надав його письмове обґрунтування, вказавши, що автомобіль, який належить позивачу, є об`єктом оподаткування на 2018 рік, тому твердження позивача, наведені у позові, є необґрунтованими. Просив у задоволені позову відмовити повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Головним управління державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.05.2018 року №0-2652, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 25 000,00 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулась з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014, з 01 січня 2015 року введено в дію статтю 267 Податкового кодексу України «транспортний податок».

Із врахуванням положень підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, обов`язок з нарахування транспортного податку виникає у контролюючого органу з 2016 року.

Відповідно до вимог підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Приписами підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (підпункт 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

При цьому, згідно з приписами підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

З огляду на вказані положення податкового законодавства у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, вбачається, що об`єктом оподаткування транспортного податку є легкові автомобілі, які одночасно відповідають двом критеріям, а саме:

1) з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно);

2) середньоринкова вартість становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно підпункту 14.1.220 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3 723, 00 гривень, тобто середньоринкова вартість легкового автомобіля на 1 січня 2018 року становить 1 396 125, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що об`єктом оподаткування у даній справі виступає транспортний засіб марки AUDI, модель Q7, тип легковий, тип пального-дизель, об`єм двигуна 2967 куб.м, 2016 року випуску.

Позивач, не погоджується із винесеним податковим повідомленням-рішенням на тій підставі, що до офіційного переліку автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком в 2018 році, не включено автомобіль марки AUDI, модель Q7, тип легковий, тип пального-дизель, об`єм двигуна 2967 куб.м, 2016 року випуску, власником якого вона є, а міститься інформація про автомобіль такої ж марки із об`ємом двигуна 3 куб. м, що фактично виключає її автомобіль із числа тих, що підлягає оподаткуванню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі за текстом - Методика), якою встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403 (Офіційний вісник України, 2013 року, №44, сторінка 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Згідно із пунктом 4 Методики, інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики).

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням Державної фіскальної служби та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті (пункт 13 Методики).

На підтвердження факту віднесення автомобілю позивача до категорії об`єктів, на які розповсюджується транспортний податок на 2018 рік, до матеріалів справи був наданий лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за № 3805-05/54260-06 від 11.12.2018 року, відповідно до якого 1000 куб.см є еквівалентом 1 літру, тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 2993,2967,3993,4461 та 4999 куб. см з урахуванням заокруглення до найближчого основного ряду дорівнює: 3,0 4,0 та 5,0 літра відповідно. Тобто об`єм двигуна автомобіля позивача для розрахунку округлюється до 3 л.

Згідно доводів позивача, остання є власником транспортного засобу марки AUDI, модель Q 7, тип легковий, тип пального-дизель, об`єм двигуна 2967 куб.м, 2016 року випуску.

Відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 ст. 267 Податкового Кодексу України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду(року).

Станом на 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена у розмірі 3 723 грн (ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати, станом на 01.01.2018 року склали 1 396 125 грн.

Так, згідно сформованого відповідачем на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (http://www.me.gov.ua) розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу марки AUDI, модель Q 7, тип легковий, об`єм двигуна 2967 куб.м, 2016 року випуску, середньоринкова вартість автомобіля становить 1 537 954, 29 грн, а відтак автомобіль підпадає під об`єкт оподаткування транспортним податком на 2018 рік.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 10.05.2018 року №0-2652, винесено відповідачем правомірно.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що до офіційного переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню, не включений автомобіль марки AUDI, модель Q 7, тип загальний легковий, об`єм двигуна 2967 куб.м, 2016 року випуску на підставі наступних фактів.

Судом перевірено та встановлено, що з урахуванням роз`яснень, які надані у листі Мінекономрозвитку № 3805-05/54260-06 від 11.12.2018 року, про заокруглення до найближчого основного розряду об`єму циліндрів, вказана марка автомобіля позивача зазначена на офіційному сайті Мінекономрозвитку в переліку автомобілів, які є об`єктами оподаткування на 2018 рік. Тому твердження позивача в цій частині є необгрунтованими.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В зв`язку із відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєкуа