Справа № 240/6005/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

11 липня 2019 року м. Житомир справа № 240/6005/18

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Войтенко Т.В.,

за участю: представника відповідача Велидчука О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС Луженецького П.В. від 10.09.2018 (ВП № 23964745) про накладення на нього, ОСОБА_1 , штрафу на користь ОСОБА_2 у розмірі 25952,55 грн, що становить 50 % від суми боргу 51905,09 грн;

- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС Луженецького П.В. від 10.09.2018 (ВП № 23964745) про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 10 % від суми зобов`язання, що складає 5190,50 грн.

Разом із позовом до суду подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з проханням поновити строк на звернення до суду щодо оскарження постанови головного державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС Луженецького П.В. від 10.09.2018 (ВП № 23964745) про накладення на нього, ОСОБА_1 , штрафу на користь ОСОБА_2 у розмірі 25952,55 грн та постанови головного державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС Луженецького П.В. від 10.09.2018 (ВП № 23964745) про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 10 % від суми зобов`язання, що складає 5190,50 грн. Заява мотивована тим, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин, оскільки ним було вчинено ряд дій щодо досудового врегулювання спору.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання у справі. Також вирішено розглянути та вирішити у судовому засіданні, з урахуванням матеріалів виконавчого провадження, заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Відповідачем подано до суду відзив на позов з проханням відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та його позовних вимогах. Заперечуючи проти задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду, відповідач указував, що постанова від 10.09.2018 ВП № 23964745 та від 10.09.2018 ВП № 23964745 були вручені ОСОБА_1 особисто 12.09.2018 та виконані боржником. При цьому зазначено, що твердженні ОСОБА_1 щодо незрозумілості підстав нарахування штрафу та про те, що до 10.09.2018 йому не було відомо про заборгованість зі сплати аліментів за минулі періоди не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 10.03.2018 направлялись попередження, в якому зазначалась заборгованість по сплаті аліментів та виклик, з вимогою з`явитися до Відділу та погасити заборгованість. Під час візитів позивача, йому підраховувалась та доводилась до відома заборгованість по сплаті аліментів. З огляду на це, відповідач вважає, що причини, з яких позивач просить поновити строк звернення до суду, є неповажними.

11.07.2019 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення щодо строків на звернення до суду. У цих поясненнях зазначено, що в день прийняття відповідачем (10.09.2018) постанов про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь ОСОБА_2 та про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, позивачем було написано заяву про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з травня 2011 року по вересень 2018 року. Однак відповідь на дану заяву не надано до цього часу. 12.09.2018 позивач написав заяву про надання розгорнутого розрахунку заборгованості по аліментам. Відповідь на яку надано листом від 19.10.2018. Листом від 20.11.2018, на запит адвоката, надано довідку без відображення нарахувань по попереднім за 2017 рік періодах. 28.11.2018 в порядку ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" надіслана скарга у виконавчому провадженні. Листом від 03.12.2018 позивачу відмовлено у задоволенні даної скарги. На думку представника позивача, вказані дії свідчать як на досудове врегулювання спору, так і на дії щодо збору відповідних доказів для належної підготовки та подачі позовної заяви, а отже на поважність пропуску строків звернення до суду.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. У додаткових поясненнях у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні представник позивача просив розгляд даної справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши доводи щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, з урахуванням матеріалів справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення заяви, суд дійшов наступних висновків.

Як видно із матеріалів справи, на виконанні у Бердичівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавче провадження № 23964745 з виконання виконавчого листа № 2-2846 виданого 21.12.2010 Бердичівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку.

10 вересня 2018 року головним державним виконавцем Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в межах виконавчого провадження № 23964745 прийнято ряд постанов, а саме:

- постанову про стягнення виконавчого збору, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 5190,50 грн;

- постанову про накладення штрафу, якою відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь ОСОБА_2 у розмірі 25952,55 грн.

Постанови отримано ОСОБА_1 12.09.2018, про що свідчить напис та підпис про їх отримання на супровідних листах від 10.09.2018 (а.с. 75-76).

Судом установлено, що первісна позовна заява ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 10.09.2018 направлена на адресу Житомирського окружного адміністративного суду поштою 13.12.2018.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з даним позовом і судового розгляду справи, далі - КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені статтею 287 КАС України.

Згідно із положеннями ч.ч. 1, 2 вказаної статті КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України N 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позивачем позов про оскарження постанов відповідача від 10.09.2018 про стягнення виконавчого збору в сумі 5190,50 грн і про накладення штрафу в розмірі 43084,40 грн подано до суду після закінчення десятиденного строку звернення до суду з таким позовом, встановленого КАС України.

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно зі частиною третьою вказаної статті КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду та в додаткових поясненнях щодо строків на звернення до суду представник позивача поважність причин пропуску ОСОБА_1 строків звернення до суду обґрунтовує вчиненням з дати винесення оскаржуваних постанов дій щодо досудового врегулювання спору, які виразилися у направленні до відповідача заяв про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів та надання розгорнутого розрахунку заборгованості по аліментам.

Суд, вирішуючи питання про визнання зазначених причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, зважає на слідуюче.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного суд ураховує, що статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (зі змінами та доповненнями) передбачено оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби не тільки до суду, а й до інших органів.

Так, у частині третій статті 74 вказаного Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що законодавством не передбачено можливості досудового порядку вирішення спору щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавцем боржником.

Враховуючи викладене, суд вважає, що звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявами про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів та надання розгорнутого розрахунку заборгованості по аліментам не позбавляло його можливості звернутися до суду з адміністративним позовом.

Також слід відмітити, що направлення відповідних звернень позивачем не є досудовим врегулюванням спору в розумінні КАС України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що зазначені представником позивача в заяві та додаткових поясненнях причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом про оскарження постанов державного виконавця від 10.09.2018 є неповажними.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на все викладене, суд дійшов переконання, що позовну заяву ОСОБА_1 до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця від 10.09.2018 (ВП № 23964745) необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 243, 248, 256, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (вул. Європейська, 128, м.Бердичів, Житомирська область, 13306, ідентифікаційний код: 35006362) про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів ст.ст. 272, 287 та пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст ухвали складено: 18.07.2019