Справа № 9901/598/18
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2019 року

Київ

справа №9901/598/18

адміністративне провадження №П/9901/598/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - судді Мороз Л.Л.,

суддів: Берназюка Я.О., Гімона М.М., Желєзного І.В., Коваленко Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Глущенка Д.В.,

представника позивача - Степаненко Г.О.,

представника відповідача - Білопольської Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу № 9901/598/18

за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

29 травня 2018 року адвокат Степаненко Галина Олександрівна направила до Верховного Суду позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі також Комісія, ВККС), у якому просить:

- визнати недійсними результатами першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Іспит» на її відповідність займаній посаді;

- зобов`язати відповідача повторно визначити результати виконаного позивачем анонімного письмового тестування та практичного завдання;

- визнати протиправним та скасувати рішення ВККС від 29 січня 2018 року № 7/зп-18 в частині встановлення допустимого бала анонімного письмового тестування або практичного завдання;

- визнати протиправним та скасувати рішення ВККС від 26 квітня 2018 року про визнання ОСОБА_1 такою, що не склала іспит, не допущена до співбесіди та такою, що не відповідає займаній посаді судді.

Серед мотивів позову зазначено таке:

- ВККС оцінює виконання практичного завдання за своєю власною методикою, яка не узгоджується з вимогами закону, оскільки вимоги до судового рішення встановлені процесуальним законом, а тому написане в рамках практичного завдання судове рішення, яке відповідає вимогам процесуального закону, свідчить про те, що суддя виконав норматив і повинен набрати не менше, ніж мінімально допустимий бал. Якщо ж ВККС оцінила практичне завдання у менш, ніж мінімальний бал, то зобов`язана пояснити, яких вимог процесуального закону не дотримався суддя;

- рішення ВККС від 29 січня 2018 року № 7/зп-18, яким Комісія встановила мінімально допустимий бал іспиту, не могло застосовуватись під час складення суддями іспиту, оскільки воно суперечить Положенню про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженому рішенням ВККС від 3 листопада 2016 року №143/зп-16. Так, застосування критеріального методу визначення мінімально допустимого балу надає ВККС можливість на власний розсуд встановлювати мінімально допустимий бал, і в залежності від цього визначати результати іспиту;

- 25 квітня 2018 року суддею ОСОБА_1. подано заяву про звільнення за власним бажанням. Не зважаючи на це, ВККС 26 квітня 2018 року прийняла рішення, яким рекомендувала суддю ОСОБА_1 на звільнення;

- Конституція України передбачає звільнення судді з посади за наслідками оцінювання відповідності судді займаній посаді. Проте, Законом України «Про судоустрій та статус суддів» не передбачена така процедура, а передбачено виключно питання кваліфікаційного оцінювання;

- проведення будь-якого оцінювання судді з подальшим можливим звільненням судді з посади не відповідає європейським стандартам;

- відповідач не виправдав свої дії щодо визнання позивача таким, що не відповідає займаній посаді судді;

- ВККС має необмежені дискреційні повноваження щодо можливості встановлення будь-яких оцінок за виконані завдання.

Таким чином, позивач вважає, що дії відповідача щодо кваліфікаційного оцінювання вчинені з порушенням вимог обґрунтованості, добросовісності, розсудливості, оцінки є довільними та нераціональними, не підтверджуються доказами, що свідчить про їх протиправність.

У поданому відзиві на позовну заяву представник Комісії зазначає, що процедура кваліфікаційного оцінювання на відповідність ОСОБА_1 займаній посаді проведена Комісією на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. У зв`язку з наведеним в задоволенні позову просить відмовити.

Обґрунтовуючи свою позицію відповідач у відзиві на позов наголосив, що особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді визначені розділом V Положення "Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді", пунктом 9 якого встановлено, що мінімально допустимий бал іспиту під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді - 50 відсотків від максимально можливого бала, встановленого в межах цього іспиту.

З посиланням на пункт 9 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" та пункт 10 розділу V "Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді" Положення відповідач зазначив, що оскільки суддя ОСОБА_1. за результатами виконання практичного завдання отримала 52 бали, тобто менше 50 відсотків від максимально можливого бала (120) за виконання цього завдання, вона не склала іспиту, відповідно не може бути допущена до другого етапу кваліфікаційного оцінювання "Дослідження досьє та проведення співбесіди". У зв`язку з цим Комісія прийняла оскаржуване Рішення, яким визнала суддю Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді.

У додаткових поясненнях, наданих до суду, представник позивача, крім іншого вказує, що визначення результатів складеного суддями 21 квітня 2018 року анонімного письмового тестування та практичного завдання проводилось на підставі рішення Комісії від 29 січня 2018 року № 7/зп-18, яке не оприлюднювалось та є таким, що суперечить Порядку проведення іспиту та методиці встановлення його результатів, а також Положенню про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення.

Суд заслухав пояснення учасників справи, з`ясував обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, дослідив докази, надані на підтвердження заявлених вимог та заперечень, і встановив таке.

Постановою Верховної Ради України від 22 грудня 2005 року № 3282-IV ОСОБА_1 обрана на посаду судді Київського апеляційного адміністративного суду безстроково.

Рішенням Комісії від 22 березня 2016 року № 17/зп-16 вирішено провести протягом квітня-червня 2016 року первинне кваліфікаційне оцінювання суддів апеляційних судів, затверджено список суддів, графік проведення первинного кваліфікаційного оцінювання суддів та перелік завдань для проведення анонімного письмового тестування суддів.

Після проходження ОСОБА_1 13 квітня 2016 року та 21 квітня 2016 року первинного кваліфікаційного оцінювання, 21 квітня 2016 року Комісія прийняла рішення № 130/ко-16 про визнання її такою, що не підтвердила можливості здійснювати правосуддя у відповідному суді та направлено до Національної школи суддів для проходження перепідготовки, а також прийнято рішення про проведення повторного кваліфікаційного оцінювання судді ОСОБА_1.

З 23 червня 2016 року по 16 вересня 2016 року ОСОБА_1 пройшла відповідну перепідготовку у Національній школі суддів України та отримала позитивний висновок.

Рішенням Комісії від 20 жовтня 2017 року № 106/зп-17 призначено проведення оцінювання на відповідність займаній посаді суддів місцевих та апеляційних судів, в тому числі і ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Комісії від 29 січня 2018 року №7/зп-18, проведення іспиту під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді, призначеного згідно з рішенням Комісії від 20 жовтня 2017 року № 106/зп-17, для суддів апеляційних судів (додаток № 5 до вказаного рішення), призначено на 21 лютого 2018 року.

У тому ж рішенні Комісія визначила, зокрема, таку черговість стадій складення іспиту: перша стадія - анонімне письмове тестування; друга стадія - виконання практичного завдання (пункт 2 рішення).

У пункті 3 рішення від 29 січня 2018 року № 7/зп-18 Комісія встановила, що мінімально допустимий бал іспиту - 50 відсотків від максимально можливого бала у разі набрання суддею: 50 і більше відсотків від максимально можливого бала за складення анонімного письмового тестування; 50 і більше відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання.

За змістом пунктів 4, 5 вказаного рішення для суддів апеляційних судів кількість запитань у тестовому завданні становить 100, практичних завдань - 1. Виконання практичного завдання, як зазначено у пункті 6 рішення від 29 січня 2018 року № 7/зп-18, здійснюватиметься із використанням комп`ютерної техніки.

Рішенням від 16 березня 2018 року № 53/зп-18 Комісія затвердила результати складення суддями 21 лютого 2018 року анонімного письмового тестування і виконання практичного завдання в межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді.

Зокрема, згідно з додатком 3 до рішення від 16 березня 2018 року № 53/зп-18, витяг з якого ВККС надала для долучення до матеріалів справи, суддя ОСОБА_1. за результатами складення анонімного письмового тестування отримала 49,5 бали (з максимально можливих 90), за виконання практичного завдання - 52 бали (з максимально можливих 120).

За наслідками визначення результатів кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді за підсумками іспиту суддів місцевих та апеляційних судів та вирішення питання щодо допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді "Дослідження досьє та проведення співбесіди" ВККС прийняла рішення від 26 квітня 2018 року № 548/ко-18, яким:

- визначено, що суддя Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 не склала іспиту для суддів місцевих та апеляційних судів, призначеного рішенням Комісії від 29 січня 2018 року № 7/зп-18;

- відмовлено позивачу у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди», призначеного рішенням Комісії від 20 жовтня 2017 року № 106/зп-17, за результатами іспиту суддів місцевих та апеляційних судів;

- визнано суддю такою, що не відповідає займаній посаді;

- рекомендовано Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення з посади судді Київського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 .

У спірному Рішенні Комісія зазначила, що відповідно до вимог підпунктів 5.1.1.1 та 5.1.1.2 пункту 5 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення максимально можливий бал за показником рівня знань у сфері права становить 90 балів, за показником рівня практичних навичок та умінь у правозастосуванні - 120 балів. Суддя ОСОБА_1. за результатами складення анонімного письмового тестування отримала 49,5 балів, за виконання практичного завдання - 52 бали.

Відтак, з посиланням на пункт 9 розділу V "Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді" Положення та на рішення від 29 січня 2018 року № 7/зп-18 (в частині визначення мінімально допустимих балів) Комісія констатувала, що оскільки за результатами виконання практичного завдання суддя ОСОБА_1. отримала менше 50 відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання, вона не склала іспиту, тому не може бути допущена до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді "Дослідження досьє і проведення співбесіди".

З наведених мотивів Комісія дійшла висновку, що суддя ОСОБА_1. не відповідає займаній посаді за критерієм професійної компетентності, у зв`язку з чим є підстави для того, щоб рекомендувати Вищій раді правосуддя розглянути питання про її звільнення із займаної посади.

Не погодившись з таким Рішенням, а також з Рішенням від 29 січня 2018 року № 7/зп-18 в частині встановлення допустимого бала анонімного письмового тестування або практичного завдання, ОСОБА_1 звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку доводам учасників справи, колегія суддів виходить із такого.

Згідно з підпунктом 4 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади.

Відповідно до пункту 20 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII (далі також Закон № 1402-VIII) відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно з частиною п`ятою статті 83 Закону № 1402-VIII Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

На виконання положень частини п`ятої статті 83 Закону №1402-VIII Комісія рішенням від 3 листопада 2016 року №143/зп-16 затвердила Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (далі - Положення).

Пунктом 6.3 Положення передбачено, що мінімально допустимі бали при складенні анонімного письмового тестування та виконанні практичного завдання визначаються рішенням Комісії за критеріальним методом відповідно до Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів.

Згідно з пунктом 9 Положення суддя (кандидат на посаду судді), який за результатами етапу «Іспит» набрав менше мінімально допустимого бала, на підставі відповідного рішення Комісії не допускається до етапу «Дослідження досьє та співбесіда», припиняє участь у кваліфікаційному оцінюванні та визнається таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді або відповідність займаній посаді.

У цій справі встановлено, рішенням Комісії визначено, що максимально можливий бал за показником рівня знань у сфері права становить 90 балів, за показником рівня практичних навичок та умінь у правозастосуванні - 120 балів.

Як зазначалось, Комісія встановила, що мінімально допустимий бал іспиту - 50 відсотків від максимально можливого бала у разі набрання суддею: 50 і більше відсотків від максимально можливого бала за складення анонімного письмового тестування; 50 і більше відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання.

Таким чином, суддя ОСОБА_1., яка за результатами складення анонімного письмового тестування отримала 49,5 балів, за виконання практичного завдання - 52 бали , набрала менше 50 відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання. У відповідності з пунктом 9 Положення вказана обставина є підставою для не допущення до етапу «Дослідження досьє та співбесіда», припинення участі у кваліфікаційному оцінюванні та визнання такою, що не відповідає займаній посаді .

Отже, оскаржене позивачем рішення ВККС від 26 квітня 2018 року у частині визнання ОСОБА_1 такою, що не склала іспит, не допущена до співбесіди та такою, що не відповідає займаній посаді судді є обґрунтованим та правомірним, а тому відсутні підстави для задоволення позову у цій частині.

Аналогічні висновки стосуються й позову у частині вимог визнати недійсними результатами першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Іспит» та зобов`язати відповідача повторно визначити результати виконаного позивачем анонімного письмового тестування та практичного завдання, оскільки ці вимоги є похідними від вимоги про скасування рішення ВККС від 26 квітня 2018 року.

У позовній заяві позивачка зазначає, що ВККС оцінює виконання практичного завдання за своєю власною методикою, яка не узгоджується з вимогами закону, оскільки вимоги до судового рішення встановлені процесуальним законом, а тому написане в рамках практичного завдання судове рішення, яке відповідає вимогам процесуального закону, свідчить про те, що суддя виконав норматив і повинен набрати не менше, ніж мінімально допустимий бал.

З цього приводу суд зазначає, що повноваження ВККС затверджувати порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення передбачене частиною п`ятою статті 83 Закону № 1402-VIII, а тому узгоджується із законом.

При цьому оцінка виконання практичного завдання здійснюється саме в рамках кваліфікаційного оцінювання, відповідно до затвердженої методології, що цілком узгоджується із законом.

Також, враховуючи доводи позивача у цій справі, суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїх рішеннях неодноразово висловлювала правову позицію щодо меж судового розсуду при наданні юридичної оцінки діям та рішенням ВККС під час вирішення цим органом питання відповідності судді (кандидата на посаду судді) визначеним у законі критеріям у ході кваліфікаційного оцінювання.

Так, Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що установлена легітимна мета дій Комісії щодо з`ясування відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами ВККС за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді, покладене на членів ВККС України і ґрунтується на засадах рівноправності та співпричетності у прийнятті рішення. Повноваження Комісії стосовно кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді є дискреційними та є виключною компетенцією її як уповноваженого колегіального органу, постійно діючого у системі судоустрою.

Також, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі щодо вимог про визнання протиправним та скасування рішення ВККС від 26 квітня 2018 року № 548/ко-18 у частині позовних вимог про надання рекомендації ВРП розглянути питання про звільнення позивача з посади судді Київського апеляційного адміністративного суду, з огляду на таке.

Відповідно до частин сьомої та восьмої статті 101 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» рішення Комісії можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом. Рішення Комісії щодо надання рекомендацій можуть бути оскаржені тільки разом з рішенням, ухваленим за відповідною рекомендацією.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) ВРП є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Частиною першою статті 3 Закону № 1798-VIII визначено, що ВРП ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Отже, вирішення питання про звільнення судді з посади належить до компетенції саме ВРП після розгляду на її засіданні подання Комісії про звільнення судді. За результатами такого розгляду ВРП приймає вмотивоване рішення, яке остаточно вирішує питання щодо кар`єри судді, є обов`язковим для виконання та може бути оскаржене в судовому порядку.

При цьому рішення Комісії щодо надання рекомендації може бути оскаржене виключно разом з рішенням ВРП, ухваленим за відповідною рекомендацією.

Встановлення законом такої умови не обмежує право особи на оскарження цього рішення до адміністративного суду, однак запроваджує можливість звернення до суду за захистом своїх прав, коли рішення Комісії з рекомендацією буде реалізоване через рішення органу, який за результатами його розгляду ухвалить відповідне рішення.

З огляду на викладене, рішення Комісії від 26 квітня 2018 року № 548/ко-18 у частині рекомендації ВРП розглянути питання про звільнення позивача з посади судді має рекомендаційний характер, а тому не може бути самостійним предметом судового оскарження.

Щодо позовних вимог стосовно визнання протиправним та скасування рішення ВККС від 29 січня 2018 року № 7/зп-18 в частині встановлення допустимого бала анонімного письмового тестування або практичного завдання, суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 9 розділу V Положення № 143/зп-16 мінімально допустимий бал іспиту під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді - 50 відсотків від максимально можливого бала, встановленого в межах цього іспиту.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення мінімально допустимий бал іспиту визначається рішенням Комісії за сумою мінімально допустимих балів анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання.

Оскільки бал, отриманий суддею ОСОБА_1 за сумою балів анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання, є меншим ніж 50 відсотків від максимально можливого бала, встановленого в межах іспиту, це означає, що суддя ОСОБА_1. не набрала мінімально допустимий бал у відповідності з пунктом 9 розділу V Положення № 143/зп-16.

Отже, рішення ВККС від 29 січня 2018 року № 7/зп-18 в частині встановлення допустимого бала анонімного письмового тестування або практичного завдання не вплинуло на результат іспиту для позивачки, оскільки вона не набрала мінімально допустимий бал у відповідності з пунктом 9 розділу V Положення № 143/зп-16 за сумою мінімально допустимих балів анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання.

Отже, рішення ВККС від 29 січня 2018 року № 7/зп-18 не порушило прав позивачки у цій справі, а тому у позові про його скасування належить відмовити.

Безпідставними є й доводи позивача про неознайомлення її з Рішенням № 7/зп-18 у частині визначення мінімально допустимого бала іспиту за сукупності двох вимог, оскільки вказані положення Рішення були доведені до відома суддів, яким призначено кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті Комісії (https://vkksu.gov.ua/ua/news/priznatchieno-ispit-w-miezach-ociniuwannia-suddiw-na-widpowidnist-zajmanij-posadi/)

Також Верховний Суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів позивача про відсутність підстав для проведення кваліфікаційного оцінювання у зв`язку з подачею ОСОБА_1 заяви про звільнення за власним бажанням, оскільки відсутні передбачені Законом підстави для зупинення кваліфікаційного оцінювання.

З цього приводу Суд акцентує увагу на тій обставині, що ВРП 15 травня 2018 року розглянула заяву та додані до неї матеріали про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Київського апеляційного адміністративного суду за власним бажанням та прийняла рішення № 1389/0/15-18, яким звільнила позивача з посади судді Київського апеляційного адміністративного суду за власним бажанням.

Ураховуючи те, що позивач скористалась своїм правом на звільнення за власним бажанням з посади судді Київського апеляційного адміністративного суду і ВРП прийняла позитивне рішення з цього приводу, висновки ВККС про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді не створюють для позивача правових наслідків.

За правилами статті 139 КАС понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання цього позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 238, 241-246, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

вирішив:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26 квітня 2018 року № 548/ко-18 щодо надання рекомендації Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Київського апеляційного адміністративного суду.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

_______________

_______________

_______________

_______________

_______________

Л.Л. Мороз

Я.О. Берназюк

М.М. Гімон

І.В. Желєзний

Н.В. Коваленко,

Судді Верховного Суду