Справа № 487/3031/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Київ

справа №487/3031/16-а

адміністративне провадження №К/9901/42532/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.10.2016р. (суддя - Темнікова А.О.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2017р. (судді - Яковлєва О.В., Бойко А.В., Танасогло Т.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2016р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

-зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва поновити з 30.03.2014р. виплату їй пенсії, у розмірі 89% від заробітної плати працюючого службовця, згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.02.2015р. у справі №2-а/489/321/2014;

-зобов`язати відновити з 30.03.2014р. базовий місяць (лютий 2011 року) індексації пенсії наростаючим підсумком та виплатити утриману за весь період, починаючи з березня 2014 року по дату звернення до суду, суму індексації пенсії з урахуванням фактично виплачених сум;

- скасувати рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії від 13.05.2016р. №35/2.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що при здійсненні перерахунку пенсії на виконання рішення суду відповідачем безпідставно змінено базовий місяць нарахування індексації, а також застосовано зменшений відсоток розрахунку пенсії з 89% до 80%.

Крім того вважає протиправними дії відповідача щодо утримання надміру виплачених сум пенсії у зв`язку з її працевлаштуванням, оскільки за спірний період індексація заробітної плати їй не нараховувалась, а сам факт її роботи у спірний період не може бути підставою для не нарахування індексації пенсії чи стягнення нарахованої індексації.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.10.2016р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2017р., позов задоволено.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва поновити ОСОБА_1 з 30.03.2014р. виплату пенсії державного службовця у розмірі 89% від заробітної плати згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на дату призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця), перераховану відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.02.2015р. у справі №2а/489/321/2014; відновити з 30.03.2014р. базовий місяць (лютий 2011 року) індексації пенсії наростаючим підсумком відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, як місяць первинного призначення пенсії та виплатити ОСОБА_1 утриману за весь період, починаючи з березня 2014 року, суму індексації пенсії з урахуванням фактично виплачених сум.

Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про утримання надміру виплачених сум пенсії №35/2 від 13.05.2016р.

З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування касаційної скарги посилається на те, що судами під час розгляду справи не вораховано, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993р. (в редакції, чинній на день проведення переархунку пенсії позивача) пенсія державним службовцям призначалась у розмірі 80% від суми їх заробітної плати, а тому при проведенні позивачу перерахунку пенсії відповідно до рішення суду, управління керувалось чинним на день проведення перерахунку законодавством.

Також посилався на те, що судами попередніх інстанцій не в повній мірі досліджено обставини справи, зокрема щодо неповідомлення позивачем Управління про своє працевлаштування. Що стосується зміни базового місяця індексації, то такий переглянуто Управлінням в силу положень Постанови КМУ №1078.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Згідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У статті 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що до структури заробітної плати входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно положень частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Також відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом ст. 2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії. Базовим місяцем для індексації пенсії є місяць призначення (перерахунку) пенсії, а також в разі підвищення пенсії в розмірі, який би перевищував суму індексації за умови її проведення відповідно до Закону.

Згідно ст. 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення встановлені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно п. 2 Порядку №1078 проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р. (далі - Порядок №1078) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

Відповідно до п. 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Крім того зазначається, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

У відповідності до абзацу 8 пункту 4 цього Порядку, у разі коли особа працює, в першу чергу індексується оплата праці.

Відповідно до абзацу 1, 2 пункту 9 Порядку №1078, працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, провадиться після індексації суми оплати праці на підставі довідки підприємства, установи, організації, де працює пенсіонер, в якій зазначається розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексована її сума і сума індексації. У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що з лютого 2011 року позивач перебуває на обліку у відповідача. На момент призначення позивачу пенсії її розмір становив 89% від заробітної плати працюючого державного службовця згідно ст. 37 Закону №3723 (в редакції, чинній на момент призначення пенсії).

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2014р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015р., у справі №2-а/489/321/2014 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва провести перерахунок пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_1 , включивши до суми заробітної плати для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації грошових коштів, а також здійснити нарахування і виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії, починаючи з 30.03.2014р.

Однак виконуючи рішення суду та здійснюючи перерахунок пенсії позивача, відповідачем змінено базовий місяць індексації пенсії позивача (з лютого 2011 року, як місяця первинного призначення пенсії на березень 2014 року), а також змінено відсоток від заробітної плати працюючого службовця, з якого обчислюється розмір пенсії (з 89% на 80%).

Крім того, 18.05.2016р. відповідачем на адресу позивача направлено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії від 13.05.2016р. №35/2, в сумі 1867 грн. 66 коп., внаслідок встановлення факту працевлаштування особи з 29.09.2011р. по 29.12.2014р., що призвело до утворення переплати індексації.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що у відповідача були відсутні правові підстави для зміни відсотку від заробітної плати працюючого державного службовця, оскільки здійснюючи перерахунок пенсії позивача на підставі рішення суду, пенсійний орган не здійснював повторного її призначення, а лише відновлював порушене право особи на отримання належної виплати у розмірі встановленому законодавством, шляхом включення відповідних виплат, на базі раніше призначеного розміру.

Також суди дійшли висновку, що здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії на виконання рішення суду, не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв`язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось. Такий перерахунок є відновленням порушеного права позивача на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування рішення відповідача про утримання надміру виплачених сум пенсії, суди виходили з того, що за спірний період позивачу індексація заробітної плати не нараховувалась та не виплачувалась, що підтвержується наявною в матеріалах справи довідкою ТОВ «Ровіам», а інформація щодо сум нарахованої позивачці заробітної плати та розміру сплаченого страхового внеску надавалася відповідачу у формі звітності ТОВ «ЮФ «Ровіам». В свою чергу сам факт роботи позивача у спірний період не може бути підставою для не нарахування індексації пенсії чи стягнення нарахованої.

З висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що підставою для зміни розміру пенсії позивача за судовим рішенням був неправильний розрахунок пенсії позивача під час її призначення, відповідачем протиправно змінено відсоток розміру заробітної плати працюючого державного службовця, базовий місяць індексації та прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум, а тому суди дійшли обгрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.

Посилання відповідача на Постанову КМУ №1078, на підставі якої Управлінням переглянуто базовий місяць індексації пенсії позивача є безпідставним та висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки аналіз наведених у вказаній постанові правових норм дає підстави для висновку, що під «підвищенням пенсії» розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і в подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до «підвищення пенсії» в розумінні п. 5 вказаного Порядку.

Крім того, здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії на виконання рішення суду не може бути підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв`язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось.

Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постановах Верховного Суду від 02.10.2018р. №552/3407/17 та від 23.11.2018р. 490/5076/16-а, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.

Крім того, враховуючи, що перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної їй пенсії та здійснювався на підставі судового рішення, відповідач при визначенні її розміру не міг застосовувати законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Доводи відповідача на виявлений факт зловживання з боку позивача, який виявився у неповідомленні про факт працевлаштування, що призвело до неправомірного проведення індексації пенсії, висновки судів щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог не спростовують, оскільки як було встановлено, за спірний період позивачу індексація заробітної плати не нараховувалась та не виплачувалась, а інформація щодо сум нарахованої позивачці заробітної плати та розміру сплаченого страхового внеску надавалася відповідачу у формі звітності ТОВ «ЮФ «Ровіам». Тобто відповідач був обізнаний про фат працевлаштування позивача, та приймаючи спірне рішення мав перевірити, чи отримав індексацію позивач за місцем роботи та суму проіндексованого за місцем роботи доходу.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на те, що доводи касаційної скарги правильності висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, судами під час розгляду справи вірно застосовано норми матеріального права та не порушено норми процесуального права, підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідачем до суду надіслано заяву про заміну сторони відповідача його правонаступником, з посиланням на постанову КМУ від 21.12.2016р. №988, відповідно до якої управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва було реорганізовано шляхом злиття з управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва та управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області, внаслідок чого створено Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва, яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне замінити відповідача у справі управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

Замінити відповідача у справі його правонаступником, а саме: управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва.

Касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва - залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.10.2016р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2017р. - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук