Справа № 640/22298/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 23 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, в якому просить:

- визнати протиправним повернення документів Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, поданих ОСОБА_1 на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій, та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції та зобов`язати Державну службу України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції подати документи на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, після повторного подання;

- зобов`язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції розглянути документи після повторного подання та прийняти обґрунтоване законне рішення, передбачене Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відмова відповідача, оформлена листом від 18 липня 2018 року №3101/02/05.1-18, в оформленні позивачу статусу учасника бойових дій з мотивів відсутності документів, що підтверджують трудові відносини позивача з Всеукраїнською громадською організацією "Союз "Народна пам`ять" не ґрунтується на нормах Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10 листопада 2014 року №867, якими визначено виключний перелік підстав для відмови в оформленні статусу учасника бойових дій.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 23.04.2019 р. позов задоволено частково. Визнано протиправними дії щодо повернення Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції документів, поданих ОСОБА_1 на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції. Зобов`язано Міжвідомчу комісію з питань з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції розглянути документи ОСОБА_1 та прийняти рішення, передбачене Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи мотиви апеляційної скарги, вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які полягають у ігноруванні судом першої інстанції норм Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10.11.2014 р. № 867, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2014 р. за № 1494/26271, відповідно до яких у відповідача є право повернення документів без прийняття відповідного рішення (про надання статусу учасника бойових дій або відмову у наданні такого статусу) міжвідомчою комісією у разі якщо розгляд таких документів не належить до компетенції цієї міжвідомчої комісії.

До повноважень міжвідомчої комісії не відносяться повноваження щодо надання оцінки про належність особи до категорії працівників підприємств, установ, організацій, оскільки за результатом такої оцінки у міжвідомчій комісії відсутні повноваження щодо прийняття рішення про відмову у наданні статусу учасника бойових дій.

Тобто, на думку апелянта, міжвідомча комісія уповноважена розглядати питання лише щодо тих осіб щодо яких має право приймати рішення по суті (надати або відмовити у наданні статусу), вирішуючи при цьому питання чи брала така особа безпосередньо участь в антитерористичній операції і чи має вона право на такий статус відповідно до вимог закону.

Отже, вважає висновок суду першої інстанції про те, що міжвідомча комісія має право розглядати документи члена організації є протиправним, оскільки ОСОБА_1 залучався до проведення антитерористичної операції не у якості працівника всеукраїнської громадської організації «Союз «Народна пам`ять», а в якості її представника.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що факт встановлення безпосередньої участі в антитерористичній операції позивача має встановити безпосередньо Міжвідомча комісія на підставі поданих ним документів. При цьому, Положенням № 867 не визначено повноваження відповідача щодо повернення документів без прийняття відповідного рішення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її судовий розгляд в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказів керівника Антитерористичного центру при СБ України від 03 жовтня 2014 року №33/884т та від 31 березня 2015 року №0134 позивач вважається залученим до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та відрядженим в район її проведення з підпорядкуванням керівнику антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей з 23 по 28 вересня 2014 року та з 01 січня по 01 червня 2015 року.

10 липня 2018 року позивач звернувся до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій.

Листом без дати та номеру Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції повернула позивачу документи як такі, що не містять доказу наявності трудових відносин з організацією, у якості працівника якої позивач був залучений та брав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції.

Вважаючи дії відповідача щодо повернення документів та не надання статусу учасника бойових дій протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що Положенням № 867 не визначено повноваження відповідача щодо повернення документів без прийняття відповідного рішення. На думку суду першої інстанції, позивачем надано достатні докази, що підтверджують його направлення у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення, а відтак відповідачем протиправно повернуто документи позивача щодо відсутності законодавчо визначених підстав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Правовий статус ветеранів війни та учасників бойових дій визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 № 3551-ХІІ (надалі - Закон N 3551-XII).

Перелік осіб, які визнаються учасниками бойових дій, визначений статтею 6 Закону N 3551-XII.

Відповідно до пункту 19 частини першої цієї статті (у редакції Закону України від 01 липня 2014 року №1547-VII "Про внесення зміни до статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", чинній до 19 червня 2015 року) учасниками бойових дій, окрім інших, визнаються працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Абзацом 2 згаданого пункту передбачено, що порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок № 413).

Абзацом 3 пункту 2 Порядку №413 передбачено, що статус учасника бойових дій надається працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися і брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення.

За змістом пункту 4 Порядку №413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення або направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень), а також документи, що були підставою для прийняття керівниками підприємств, установ, організацій рішення про направлення осіб у таке відрядження.

Одночасно абзацом 3 пункту 5 Порядку № 413 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2015 року №104) визначено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, - стосовно осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, а також осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 7 та 8 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, керівники підприємств, установ, організацій в місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд міжвідомчої комісії довідки за формою згідно з додатком 2 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Міжвідомча комісія розглядає документи і в разі потреби заслуховує пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків, представників державних органів та приймає в місячний строк з дня надходження документів рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує керівників підприємств, установ, організацій та органи соціального захисту населення за місцем реєстрації особи.

У разі неподання керівником підприємства, установи, організації до міжвідомчої комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до міжвідомчої комісії.

Згідно з пунктами 6, 7, 11 Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10 листопада 2014 року № 867 (далі по тексту - Положення № 867), Міжвідомча комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про, зокрема: безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення або направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень), а також документів, що були підставою для прийняття керівниками підприємств, установ, організацій рішення про направлення осіб у таке відрядження - для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 1 цього розділу.

Міжвідомча комісія приймає рішення щодо надання статусу в місячний строк із дня надходження документів.

Міжвідомча комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі:

1) надання недостовірних даних про особу;

2) виявлення факту підробки документів про участь в антитерористичній операції, в забезпеченні її проведення.

Отже, у разі надходження документів, розгляд яких не належить до повноважень Міжвідомчої комісії, визначених розділом II цього Положення, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції протягом п`яти робочих днів з дати їх отримання повертає документи заявнику з відповідними роз`ясненнями або надсилає їх за належністю.

Таким чином, питання про наявність підстав для надання статусу учасника бойових дій належить до виключної компетенції Міжвідомчої комісії, яка утворюється Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.

Порядком № 413 передбачено, що до повноважень Міжвідомчої комісії належить розгляд питань про надання статусу учасника бойових дій працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення.

З урахуванням викладеного очевидним є те, що розгляд заяви позивача про надання статусу учасника бойових дій належить до повноважень Міжвідомчої комісії.

Таким чином, посилання відповідача на приписи пункту 2 розділу VII Положення №867 є безпідставними.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивачем до заяви від 10 липня 2018 року про надання статусу учасника бойових дій було додано, зокрема: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБ України від 03 жовтня 2014 року №33/884т та від 31 березня 2015 року №0134 позивач вважається залученим до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та відрядженим в район її проведення з підпорядкуванням керівнику антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей з 23 по 28 вересня 2014 року та з 01 січня по 01 червня 2015 року, витяг з наказу керівника сектору "Б" Міністерства оборони України від 13 лютого 2015 року №45, копії посвідчень про відрядження виданих керівником Всеукраїнської громадської організації "Союз "Народна пам`ять".

З аналізу змісту зазначених документів вбачається, що позивач був членом Всеукраїнської громадської організації "Союз "Народна пам`ять", якою відряджений в район проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Частиною 3 статті 1 Закону України "Про громадські об`єднання" визначено, що громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Отже, члени громадської організації не є працівниками такої організації та не оформлюють трудові відносини відповідно до статей 24, 48 Кодексу законів про працю України шляхом укладання трудового договору та внесення відповідних записів у трудову книжку.

На думку суду, позивачем було надано достатні документи, що підтверджують його направлення у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем повернуто документи позивача за відсутності законодавчо визначених підстав, що є протиправним та вірно зобов`язано Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції розглянути документи ОСОБА_1 та прийняти рішення, передбачене Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, та Положенням про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки документи позивача були йому повернуті відповідачем, що підтверджується матеріалами справи, отже позов в частині зобов`язання Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції подати документи на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, після повторного подання є передчасним та не підлягає задоволенню.

Щодо тверджень апелянта про той факт, що позивач не належить до категорії працівників підприємства, установи або організації, а тому взагалі не має права на встановлення йому статусу учасника бойових дій, колегія суддів зазначає наступне.

На переконання колегії суддів, вирішення питання щодо віднесення особи до категорії осіб, які мають право на отримання статусу учасника бойових дій, є виключною компетенцією Міжвідомчої комісії, а не відповідача.

Жодним нормативним актом не встановлено право Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичних операцій підміняти собою Міжвідомчу комісію та надавати оцінку документам, поданим особою.

Вказана позиція узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 15.07.2019 р. у справі № 440/3546/18 (провадження №К/9901/14807/19).

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства, України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, що не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Таким чином, колегія суддів керуючись ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 23 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко