Справа № 641/6848/18
Суддя: Колодяжна І. М.
Дата ухвалення: 2019-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/10/2019 Справа №641/6848/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Колодяжної І.М.

при секретарі - Ягодіній М.С.

справа №641/6848/18

за участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідачів - Рагуткіної А.М. , Вдовіченко О.С.

представника відповідача - Катриченко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника третьої групи ІПК віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Рагуткіної Анжеліки Миколаївни , інспектора прикордонної служби 1 категорії інспектора кінологічної групи віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Вдовиченко Олексія Сергійовича та Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України , про визнання незаконною та скасування постанови, визнання незаконним протоколу про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача , в якому просить:

-визнати незаконною та скасувати постанову начальника 3 групи ІПК віпк «Гоптівка (тип А) відділу прикордонної служби №Дергачі» Харківського прикордонного загону лейтенанта Рагуткіної Анжеліки Миколаївни про накладання адміністративного стягнення №001151 від 13 вересня 2018 року р , винесену відносно позивача та справу закрити;

-визнати незаконним протокол про адміністративне правопорушення СхРУ №463179 , складений інспектором прикордонної служби 1 категорії , інструктором кінологічної групи віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону , старшого лейтенанта Вдовіченко Олексія Сергійовича відносно позивача.

В обгрунтування позову заначив, що 10.09.2018 року, близько 21:00,він рухався пасажиром у автомобілі Volkswagen у пункті пропуску Гоптівка», у напрямку на виїзд з України. Водієм транспортного засобу, для проходження процедур прикордонного та митного контролю було обрано смугу руху «червоний коридор». Проїхавши до зони, де здійснюється огляд транспортних засобів вони зупинилися, до них підійшли співробітник прикордонної служби та співробітник митниці, оглянули наш транспортний засіб, про що було зроблено відповідний запис контрольному талоні. Після здійснення цієї процедури, співробітник ДПСУ повідомив, що їм необхідно проїхати далі до навісу, де розташовані зони митного та прикордонного контролю, покинути транспортний засіб та підійти до віконець (робочих місць інспекторів ДФС та ДПСУ), подати документи (зокрема паспорт) для проходження контрольних операцій. Вони проїхали, а потім вийшли до віконець,як їм вказав співробітник ДПСУ. Відстоявши у черзі, вони , один за одним, подали документи спочатку до вікна із написом «митний контроль», а після цього до вікна «паспортний контроль». Коли позивач подав свій паспортний документ для проходження паспортного контролю, до нього ззаду підійшло близько 10 прикордонників і повідомили, що він, нібито, проводить відеофіксацію та порушує режим у пункті пропуску. Позивач попросив пояснити ,що саме він порушує, та чого вони вирішили, що він проводить відеофіксацію, після чого до позивача було застосовано заходи фізичного впливу, спеціальні засоби (кайданки), проведено особистий огляд та огляд особистих речей, про що не було зазначено у жодному з протоколів, що були складені відносно позивача . Після цього позивача відвели до службового приміщення ДПСУ, де відібрали усі особисті речі, мобільний телефон, так у позивача не було можливості повідомити його родичам, його захисника про те, що відбувається. Лише за три години він мав змогу здійснити дзвінок з телефону. Відносно позивача було складено два протоколи про адміністративне затримання, два протоколи про адміністративне правопорушення (СхРУ №463177 за ст. 185-10, СхРУ №463178 за ст. 202), у яких позивач поставив відповідні підписи та указав зауваження (підписи в усіх без виключення протоколах) та Постанова про накладення адміністративного стягнення, в якій позивач також поставив особистий підпис (номер встановити не вдалося). Пізніше, співробітниками ДПСУ було вчинено фальсифікування та замість копій протоколів ,у яких позивачем було поставлено підпис, позивачу дали копії інших протоколів, приблизно схожих за фабулою та змістом, а копію Постанови позивач взагалі не отримав . За кілька днів, позивач отримав копію Постанови про накладення адміністративного стягнення вже іншого змісту. Позивач вважає, що інспектором Вдовіченко О.С. було безпідставно, протиправно складені, а потім підмінені Протоколи про адміністративне правопорушення, а Рагуткіною А.М. було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення та накладено штраф у розмірі 170 гривень за правопорушення, якого позивач не вчиняв. Справу про адміністративне правопорушення було розглянуто упереджено, необ`єктивно, з порушенням вимог чинного законодавства, а саме : в матеріалах справи відсутні будь-які докази або пояснення незаінтересованих осіб, які могли б свідчити про факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 ; відсутні будь-які фактичні данні, що свідчать про факт здійснення відеофіксації, створення перешкод для виконання службових обов`язків представникам контрольних органів, у протоколі відсутні відомості про потерпілих.

24 вересня 2018 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова провадження по справі відкрито , розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження .

05 листопада 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача Рагуткіної А.М. , в якому відповідач зазначила, що 10 вересня 2018 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за злісну непокору законній вимозі співробітників Державної прикордонної службі України серія СхРУ №463177, протокол про адміністративне правопорушення за порушення режиму у пункті пропуску «Готівка» серія СхРУ №463179.Адміністративний матеріал серія СхРУ №463177 є предметом спору в рамках судового розгляду адміністративної справи №619/3642/18. Дергачівським районним судом Харківської області у вказаній справі винесено постанову від 11.09.2018 про звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням. Проте, Дергачівським районним судом Харківської області всебічно і повно досліджені всі обставини скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 і встановлено наявність складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185-10 КУпАП. Це вказує на протиправну поведінку позивача, яка спровокувала співробітників Державної прикордонної служби застосувати силу та спеціальні засобі (кайданки) до ОСОБА_1 з метою забезпечення законності та безперешкодності роботи посадових та службових осіб у пункті пропуску і правомірність таких дій з збоку Державної прикордонної служби України підтверджена судом.Крім того, позивач в своїй позовній заяві посилається на підміну протоколів про адміністративне правопорушення з боку відповідачів. Зазначені обставини не відповідають дійсності ,оскільки адміністративний протокол від 10.09.2018 серія СхРУ №463178 за порушення режиму в пункті пропуску був анульований у зв`язку з допущенням технічної помилки під час призначення дати розгляду справи, про що позивач був повідомлений окремо в усному порядку. Будь-яких рішень а ні ДПСУ, а ні судом за адміністративним протоколом від 10.09.2018 серія СхРУ №463178 за порушення режиму в пункті пропуску відносно ОСОБА_1 не приймалося. Натомість, відносно ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол від 10.09.2018 серія СхРУ №463179 за порушення режиму в пункті пропуску, де була виправлена технічна помилка. Саме цей протокол було розглянуто відповідачем Рагуткіною А.М. та винесено оскаржувану постанову від 13.10.2018 №001151 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Позивач відмовився від підпису вказаного протоколу, але отримав його копію, про що свідчить відповідний запис понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на примірнику протоколу, який міститься в матеріалах справи ДПСУ. Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 наводить неправдиві відомості і тим самим вводить суд в оману щодо відібраних у нього під час затримання особистих речей та неможливості повідомити рідних та захисника про те, що відбувалося з ним 10.09.2018. З документів долучених до матеріалів самим позивачем вбачається, що окрім перелічених вище протоколів про адміністративні правопорушення відносно позивача був складений протокол про адміністративне затримання від 10.09.2018 Зазначений протокол був власноручно підписаний ОСОБА_1 . На зворотному боці протоколу затримання вказано: позивач висловив бажання захищатися самостійно, а послуги захисника не потрібні; про затримання особи позивача, в порядку передбаченому законодавством України повідомлено Центр вторинної правової допомоги о 22.20 10.09.2018, повідомлення №2751;жодних предметів та особистих речей не вилучалося; у позивача були відсутні будь-які заяви та клопотання; контактні дані близьких та родичів позивач відмовився надавати. Позивач не ставить під сумнів правомірність дій співробітників ДПСУ при складанні протоколу про адміністративне затримання, а фотокопію самого протоколу про адміністративне затримання від 10.09.2018 долучає до матеріалів справи в якості доказу. Таким чином , викладене свідчить про те, що позивач визнає всі обставини викладені в зазначеному протоколі про адміністративне затримання від 10.09.2018 ,а відтак вони не потребують доказуванню. Жодних порушень законодавства та підзаконних нормативно-правових актів України під час затримання позивача 10.09.2018 та, відповідно, складання протоколів про адміністративні правопорушення від 10.09.2018 серія СхРУ №463177 та від 10.09.2018 серія СхРУ №463179 з боку відповідачів не було. Позивач здійснюючи відео-фіксацію порушив законодавчо встановлений суспільний порядок перебування в пунктах пропуску через Державний кордон України, своїми діями створив перешкоди для нормального функціонування відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону, який здійснював контроль за переміщенням громадян та транспортних засобів у пункті пропуску «Гоптівка» 10.09.2018. Розглядаючи адміністративний матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення від 10.09.2018 серія СхРУ №463179 відповідач Рагуткіна А.М. виходила з наявних матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 10.09.2018 серія СхРУ №463 179; протоколу про адміністративне затримання від 10.09.2018 складеного відносно позивача; рапорту інспектора віпс 1 категорії - інспектора кінологічної групи віпс «Гоптівка» (тип А) впс «Дергачі» старшого сержанта Вдовіченка від 10.09.2018. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 10.09.2018 СхРУ №463179 зазначено дату розгляду справи 13.09.2018 о 14.00, що погоджувалося та доводилося позивачу. Це свідчить, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду адміністративного матеріалу, оскільки копію протоколу отримав 10.09.2018 у присутності понятих, але не надав жодних доказів правомірності своїх дій, і навіть не прибув на розгляд. Про наявність обставин, які унеможливлювали явку не повідомив. Копія постанови вручена позивачу лише 14.092018. про що свідчить власноручна розписка позивача. Таким чином , оскаржувана постанова винесена відповідачем Рагуткіною А.М. правомірно, в межах компетенції та на підставі й на виконання норм діючого законодавства України.Серед матеріалів адміністративної справи відсутні докази , що підтверджують доводи позивача , натомість долучені позивачем документи прямо вказують на правомірність і законність оскаржуваних рішень. У зв,язку з наведеним відповідач Рагуткіна А.М. просить відмовити в задоволенні позову .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав , просив задовольнити.

Відповідач Рагуткіна А.М. в судове засідання не з,явилася.

Відповідач Вдовіченко О.С. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на безпідставність заявлених вимог .

Представник Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України Катриченко Д.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог .

Суд, вислухавши пояснення учасників справи , допитавши свідків , дослідивши докази , які знаходяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України, регламентовано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Заява № 17444/04) 21.10.2010 року, вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п.1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є «необхідним» для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п.3 ст.6 Конвенції, взятого в поєднанні з п.1 ст.6 Конвенції.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Відповідно до п.п. 2.2 п. 2 рішення Конституційного Суду України від 25 травня 2015 року № 5-рп/2015 у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено , що 10 вересня 2018 року відповідачем прикордонної служби 1 категорії інспектора кінологічної групи віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Вдовиченко О.С. відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №463177 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, а саме: 10.09.2018 о 21-40 год прикордонним нарядом «Огляд транспортних засобів» в пункті пропуску «Гоптівка» , на виїзд з України затриманий ОСОБА_1 , який відмовився виконати неодноразові законні вимоги прикордонного наряду припинити здійснювати відеофіксацію у пункту пропуску , перешкоди здійснення контрольних операцій у пункті пропуску та зайняти своє місце у транспортному засобі , яке залишив без дозволу представника ДПСУ. В протоколі зазначено , що захисника ОСОБА_1 не потребує , згідно зі ст. 63 Конституції України пояснення надавати позивач ОСОБА_1 відмовився. Протокол позивач отримав 10.09.2018 .

10 вересня 2018 року відповідачем прикордонної служби 1 категорії інспектора кінологічної групи віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Вдовиченко О.С. відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №463178 за ст. 202 КУпАП, а саме: 10.09.2018 о 21-40 год прикордонним нарядом «Огляд транспортних засобів» в пункті пропуску «Гоптівка» , на виїзд з України затриманий ОСОБА_1 , який під час перебування у пункті пропуску , самостійно без дозволу представника підрозділу державного кордону залишив транспортний засіб та здійснював відеофіксацію , чим створював перешкоди для виконання службових обов,язків представникам контрольних органів і служб проходження особами визначених видів державного контролю. В протоколі зазначено , що захисника ОСОБА_1 не потребує , правопорушення позивач не вчиняв , усі пояснення та докази ним будуть надані під час розгляду справи. Протокол позивач отримав 10.09.2018 .

10 вересня 2018 року відповідачем прикордонної служби 1 категорії інспектора кінологічної групи віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Вдовиченко О.С. відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №463179 за чт. 202 КУпАП, а саме: 10.09.2018 о 21-40 год прикордонним нарядом затриманий ОСОБА_1 , який під час перебування у пункті пропуску , самостійно , без дозволу представників підрозділу охорони державного кордону , залишив транспортний засіб і здійснював відеофіксацію , чим створив перешкоди для виконання службових обов,язків представникам контрольних органів і служб , проходження особами визначених видів державного контролю .В протоколі зазначено , що послуг захисника ОСОБА_1 не потребує , повідомлено позивача , що розгляд справи відбудеться 13 вересня 2018 року о 14-00год у відділі прикордонної служби «Дергачі», також зазначено що ОСОБА_1 від підпису у протоколі відмовився , копію протоколу отримав, у присутності понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Також, відносно позивача відповідачем прикордонної служби 1 категорії інспектора кінологічної групи віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Вдовиченко О.С. складено протокол затримання від 10.09.2018 за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 202 КУпАП. В протоколі зазначено , що ОСОБА_1 послуг захисника не потребує , особистий огляд речей не проводився, заяви та клопотання затриманої особи відсутні , про затримання особи повідомлено у центр вторинної правової допомоги 10.09.2018 о 22-20 , номер повідомлення 2751 та протокол затримання від 10.09.2018 за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 185-10 ч.1 КУпАП. В протоколі зазначено , що ОСОБА_1 послуг захисника не потребує , особистий огляд речей проводився, речі і документи не вилучались; заяви та клопотання затриманої особи відсутні ; про затримання особи повідомлено у центр вторинної правової допомоги 10.09.2018 о 22-20. В графі пояснення ОСОБА_1 заначено, що проводився огляд особистих речей та особистий огляд , вилучалися особисті речі , про що не зазначено у протоколі , та не було складено окремого протоколу про це. Затриманий 10.09.2018 року о 23-55 год звільнений на підставі складання протоколу про адміністративне правопорушення.

13 вересня 2018 року начальником 3 групи віпк «Гоптівка» (тип А) впс «Дергачі» Ракуткіною А.М. при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення від 10.09.2018 року серії СхРУ №463179 , винесено постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП.

Згідно рапорту начальника 3 групи віпк «Гоптівка» (тип А) впс «Дергачі» Рагуткіної А.М . , 10 вересня 2018 року , згідно наказу на охорону державного кордону України , виконував обов,язки прикордонного нагляду «Огляд транспортних засобів» - виїзд. О 21.20 год виявлений та затриманий ОСОБА_1 , який під час перебування у пункті пропуску самостійно, без дозволу представників підрозділу охорони державного кордону залишив транспортний засіб та здійснював відеозйомку , чим створював перешкоди для виконання службових обов,язків представникам контрольних органів та служб, перешкоджанню особами визначених видів державного контролю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2,9 розділу ІІ наказу АДПСУ від 29.09.11 №637, а також підпункти 3.5, 6.2 п. 3 наказу начальника Харківського прикордонного загону «Про затвердження режиму в ППр «Гоптівка» та зонах прикордонного контролю від 14.02.2018 р. № 212-АГ . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 202 КУпАП.

Як вбачається з розписки позивач ОСОБА_1 копію постанови про накладання адміністративного стягнення №001151 від 13.09.2018 року отримав 14.09.2018 року.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2018 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАп за малозначністю правопорушення , обмежившись усним зауваженням.

Статтею 202 КУпАП , передбачено адміністративну відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах вїзду - виїзду.

Згідно п.19 ст. 1 Закону України «Про прикордонний контроль» режим у пунктах пропуску через державний кордон - це порядок перебування і пересування всіх осіб і транспортних засобів у межах території прикордонних залізничних і автомобільних станцій, морських і річкових портів, аеропортів і аеродромів, відкритих для міжнародного сполучення, а також здійснення іншої діяльності, пов`язаної з пропуском через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів, який встановлюється наказом начальника органу охорони державного кордону, погодженим з органом доходів і зборів та керівником підприємства, на території якого розміщено пункт пропуску через державний кордон.

Згідно ст. 15 Закону України «Про прикордонний контроль» з метою здійснення прикордонного контролю з одночасним забезпеченням безпеки та безперервності дорожнього руху всі переміщення осіб та транспортних засобів у межах території пункту пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення регулюються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України.

Згідно ч.1 ст.222-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що Органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду- виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).

Згідно ч.2 ст.222-1 КУпАП визначено, що від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

-начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники;

-інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затверджене Постановою КМУ від 18.08.2010 №751 визначено технологічну схему пропуску осіб, в якій зазначено місця здійснення паспортного контролю.

Згідно положень п. 5 Постанови КМУ від 18.01.1999 №48 на АДПСУ та структурні підрозділи покладено обов`язок щодо встановлення режиму у пунктах пропуску через державний кордон, надано відповідні повноваження з розроблення та здійснення відповідних заходів, надано право встановлювати додаткові режимні заходи.

Відповідно до положень пп. 3,6 наказу Харківського прикордонного загону від 14.02.2018 №212-АГ «Про режим в пункті пропуску «Готівка» та зони прикордонного контролю», яким визначено, - під час перебування у ППр особам, які перетинають державний кордон, забороняється: своїми діями створювати перешкоди для виконання службових обов`язків прикордонним нарядам, працівниками контрольних органів і служб, обслуговуючим персоналом транспортних засобів, проходження пасажирами визначених видів контролю.

В зонах прикордонного контролю ППр встановлено додаткові режимні правила, якими заборонено користуватися мобільними телефонами, іншими засобами зв`язку, здійснювати відео зйомку, фото, аудіо фіксацію без дозволу уповноважених -службових осіб Харківського прикордонного загону.

Вказані режимні обмеження затверджено та погоджено відповідно до вимог пп. 2.1. наказу АДПСУ від 29.08.2011 №627 «Про затвердження Порядку дій посадових осіб органів охорони державного кордону ДПСУ щодо установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон, здійснення контролю за його додержанням, а також організації забезпечення взаємодії та координації контрольних органів і служб, що здійснюють різні види контролю або беруть участь у забезпеченні режиму в пунктах пропуску через державний кордон»

Наказом передбачено, що особи прямують через державний кордон України відповідно до визначеної технологічної схеми пункту пропуску через державний кордон, якою передбачено межі пункту пропуску, порядок руху, місця здійснення державних видів контролю.

Згідно п. 2.9 Наказу особам заборонено своїми діями здійснювати перешкоди для здійснення контрольних процедур та перетинання кордону іншими громадянами.

Відповідно до частини першої статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Відповідно до статті 498 Митного кодексу України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він знаходився у одній машині з позивачем , свідком ОСОБА_11 та водієм. Заїхали на пункт пропуску «Гоптівка» червоний коридор , до них підійшли співробітник прикордонної служби та співробітник митниці , після проходу паспортного контролю до позивача та свідка підійшли співробітники прикордонної служби та повідомили , що позивач веде відеозйомку та наділи на нього кайданки та затримали. Позивач порядок пропуску не порушував . Стосовно складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови свідку нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив , що він разом з позивачем , свідком ОСОБА_10 на автомобілі перетинали кордон «Гоптівка» , до них підійшли співробітники митної та прикордонної служби, для проходження паспортного та митного контролю. Співробітниками служб позивача повідомлено про те, що він проводить відеофіксацію , порушує режим у пункті пропуску та до нього були застосовані кайданки . Стосовно складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови свідку нічого не відомо.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачами не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив ст. 202 КУпАП .

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення вимог п. 2,9 розділу ІІ наказу АДПСУ від 29.09.11 №637, а також підпункти 3.5, 6.2 п. 3 наказу начальника Харківського прикордонного загону «Про затвердження режиму в ППр «Гоптівка» та зонах прикордонного контролю від 14.02.2018 р. № 212-АГ , при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачами не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст. 202 КУпАП, тощо.

Так ,єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувані протокол та постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення ст. 202 КУпАп. .

Однак, суд вважає, що зазначені протокол та постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин , вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, відповідачами до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачами в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Таким чином, оскаржувана постанова від 13.09.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. п.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ст. 202 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Відповідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлений причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративне розслідування являє собою адміністративно-процесуальну процедуру, що складається із сукупності адміністративно - процесуальних дій, спрямованих на збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення. Адміністративне розслідуваний проводиться з метою виявлення додаткових обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто обставин, які не встановлюються в протоколі і не встановлюються у повному обсязі при попередній перевірці.

При цьому, ч. 1 ст. 246 КУпАП передбачає, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративно, правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою. яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також, працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідність та законність дій щодо складання протоколу та долучення до матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності інших доказів має оцінюватись судом (суддею), в провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не є окремим предметом оскарження в адміністративному судочинстві, оскільки такі дії не відповідають вимогам ст.19 КАС України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 10.05.2018 справі №760/9462/17 ( провадження №К/9901/12359/18).

Виходячи з наведеного, скасування протоколу про адміністративне правопорушення не передбачено законодавством ,як спосіб захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав. До того ж, даний документ являється таким, що фіксує факт правопорушення, а не рішенням, яке встановлює чи скасовує права та обов`язки та який можливо скасувати у судовому порядку. Протокол по справі про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкту владних повноважень, а є лише одним з доказів, на підставі яких по справі виноситься рішення у вигляді постанови, у зв`язку з чим протокол, окремо, не може бути оскаржено за вимогами КАС України.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідачів судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.9, 19, 73-77, 122, 139, 143, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника третьої групи ІПК віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Рагуткіної Анжеліки Миколаївни , інспектора прикордонної служби 1 категорії інспектора кінологічної групи віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Вдовиченко Олексія Сергійовича та Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України , про визнання незаконною та скасування постанови, визнання незаконним протоколу про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника 3 групи ІПК віпк «Гоптівка (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону лейтенанта Рагуткіної Анжеліки Миколаївни про накладання адміністративного стягнення №001151 від 13 вересня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ст. 202 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення від 13 вересня 2018 року - закрити.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до начальника третьої групи ІПК віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Рагуткіної Анжеліки Миколаївни , інспектора прикордонної служби 1 категорії інспектора кінологічної групи віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Вдовиченко Олексія Сергійовича та Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України , про визнання незаконним протоколу про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ,адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

начальник третьої групи ІПК віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Рагуткіна Анжеліка Миколаївна, адреса : м. Харків. вул. Клочківська, 228.

інспектор прикордонної служби 1 категорії інспектора кінологічної групи віпк «Гоптівка» (тип А) відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Вдовиченко Олексій Сергійович, м. Харків. вул. Клочківська, 228.

Харківський прикордонний загін Державної прикордонної служби України, адреса: м. Харків. вул. Клочківська, 228.

Повний текст судового рішення складений 29 липня 2019 року.

Суддя - І. М. Колодяжна