Справа № 420/3461/19
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3461/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» (вул. Французький бульвар,66/1, офіс 305Б, м. Одеса, 65009) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська,5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» (далі ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ») з позовом (а.с.6-13) до Головного управління ДФС в Одеській області (далі ГУ ДФС), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.01.2019р № про застосування штрафу в сумі 295174,03 грн за затримку реєстрації податкових накладних.

Позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі Акту перевірки від 13.12.2018р №165/15-32-50-06/39611492, яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), перелік яких наведений в Акті.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте рішенням ДФС України від 25.04.2019 року скарга залишена без задоволення.

Позивач звертає увагу на те, що податкові накладні не підлягають наданню отримувачу (покупцю), оскільки реалізація товару відбулась кінцевим споживачам (фізичним особам) не платникам ПДВ, а тому жоден з контрагентів позивача не зазнав шкоди через не включення сум ПДВ до податкового кредиту.

В обґрунтування позовних вимог позивач, що пунктом 120-1.1 ст. 120-1 ПКУ виключена відповідальність за порушення строків реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Позивач вважає, що до платника податку не застосовуються штрафні санкції, які передбачені пп.120-1 ст.120-1 ПКУ, у випадку порушення строків реєстрації трьох окремих видів податкових накладних: 1) що не надаються отримувачу(покупцю); 2)складених на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування; 3) складених на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Позивач зазначає, що позиція відповідача полягає у тому, що звільнення від відповідальності,, передбаченої п. 120-1. 1 ст. 120-1 ПКУ можливе при одночасній та обов`язковій наявності двох складових, а саме: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, а бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Позивач вважає таке трактування не відповідає нормам ПКУ та є хибним, не відповідає системному та лінгвістичному аналізу норм пункту 201.10 ст. 201 ПКУ та у 120-1.1 ст. 120-1 ПКУ.

Прочитання вищенаведеного формулювання, як складнопідрядного речення (на чому саме наполягає відповідач), призводить до логічного протиріччя між його частинами, оскільки згідно з Порядку заповнення податкової накладної, затвердженому наказом Міністерства фінансів №1307 від 31.12.2015 року (далі Порядок №1370) податкова накладна видається покупцю стосовно до операцій, звільнених від ПДВ.

Крім того використовуючи тлумачення відповідача фраза в дужках від початку до кінця є зайвою з позицій нормативної економії: тобто штрафів не буде в силу відсутності бази для нарахування, а саме - податкових зобов`язань з ПДВ. Тобто, відсутня база для нарахування штрафу в будь-якому разі, так як сума ПДВ у таких податкових накладних, незалежно від того, чи вони надаються чи не надаються покупцю дорівнюватиме нулю.

Пунктом 8 Порядку №1370 встановлено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини, перелік яких наведений та є вичерпним, та включає податкову накладну , яка складена для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; втім не передбачає, що в будь-якому випадку складена податкова накладна на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою, є такою, що не надається отримувачу (покупцю) (операції, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою визначені ст.195 ПКУ).

Також позивач зауважив, що відповідно до пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПКУ податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Представник відповідача подав відзив на позов (а.с.118-119), у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та зазначив, що ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» в ЄРПН за звітний період 2017 - 2018 роки, за результатами якої складено Акт №39931/15-32-12-07/726471487від 13.12.2018. Перевіркою встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, встановлених ст. 201 ПК України. Відповідальність платника податків за порушення, передбачена ст. 120-1 ПКУ.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПКУ передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (п. 201.10 ст. 201 ПКУ). На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення - рішення від 28.01.2019 року № про застосування штрафу в сумі 295174,03 грн за затримку реєстрації податкових накладних.

Представник відповідача звернув увагу на те, що у графі 8, наведених позивачем податкових накладних: містить код ставки податку на додану вартість « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість. Також посилався у відзиві на практику Верховного суду, а саме постанову Верховного Суду від 04.09.2018р. у справі №816/1488/17 (К/9901/17) щодо трактування положень ст.120-1 ПКУ.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив (а.с.122-124), в якій наполягав на задоволенні позовних вимог та вважав, що механізм штрафу запроваджувався з метою захисту бюджету та платників податків від зловживань та недобросовісних дій їх контрагентів, зокрема, мав дисциплінувати постачальника своєчасно реєструвати податкові накладні, щоб покупець мав законне право відобразити податковий кредит. При відсутності реєстрації (несвоєчасній реєстрації) податкових накладних, які не надаються покупцю державний бюджет жодним чином не зазнає негативних наслідків, оскільки згідно п.201.10 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів (послуг) податкових накладних в ЄРПН не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період, тобто не відбувається впливу на податковий облік платника податку чи його контрагентів, отже накладення штрафу за відсутність реєстрації (несвоєчасну реєстрацію) податкових накладних, які не надаються покупцю, зі стимулюючої функції перетворюється на каральну, оскільки за наведених обставин вбачається очевидним, що мету дисциплінувати постачальників - платників ПДВ не можна досягнути щодо податкових накладних, які не надаються покупцю.

Таким чином, системний аналіз правовідносин у цій справі свідчить про невідповідність дійсному змісту ст. 120-1 ПК України варіанта тлумачення спірної норми відповідачем.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.2-4).

Судом встановлено, що ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» зареєстровано 30.01.2015 року. Знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби, є платником ПДВ, (а.с.14-26).

13.12.2018 року ГУ ДФС проведена перевірка позивача, за результатами якої складений акт №165/15-32-50-06/39611492 «Про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ», )». Перевірка проводилась за 2017-2018 роки.

Актом перевірки встановлено порушення граничних термінів реєстрації 22 податкових накладних, перелік яких наведений в Акті перевірки (а.с.29-30).

28.01.2019 року ГУ ДФС прийняте податкове повідомлення-рішення № форми «Н», яким до позивача застосовані штрафні санкції на суму 295174,03грн (а.с.27).

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення № від 28.01.2019 року до ДФС України, рішенням якої від 25.04.2019 року скарга залишена без задоволення.

Спірні правовідносини регламентовані ПКУ, пунктом 14.1.60 ст.14 якого визначено, що Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування (далі НП/РК), який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п.201.1 ст.201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні (п.201.5 ст.201 ПКУ).

Згідно з п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація ПН/РК у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для ПН/РК, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для ПН/РК, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для РК, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Застосування штрафних санкцій за порушення строків реєстрації ПН/РК в ЄРПН встановлено ст.120-1ПКУ у розмірах (відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких ПН/РК) в залежності від строку порушення реєстрації ПН/РК.

Позивач не заперечує факту реєстрації податкових накладних зазначених в Акті перевірки з порушенням строку їх реєстрації.

Спірним по справі є трактування диспозиція ст.120-1 ПКУ, тобто та частина вказаної норми, в якій називається склад податкового правопорушення та описуються його ознаки.

Статтею 120-1 ПКУ в редакції, яка діє з 01.01.2017 року, санкції встановлені для платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог ст.ст.192 та 201 ПКУ покладено обов`язок реєстрації ПН/РК в ЄРПН, за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, для реєстрації ПН/РК в ЄРПН (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Таким чином, ст.120-1 ПКУ встановлені виключення щодо відповідальності за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, для реєстрації ПН/РК в ЄРПН для податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

На думку позивача вказаною нормою встановлені виключення для податкової накладної, що: 1) що не надаються отримувачу(покупцю); 2)складених на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування; 3) складених на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Проте суд вважає, що позивач помилково трактує вказану норму ПКУ, оскільки така податкова накладна не тільки повинна не надаватися платнику податку, а і повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 04.09.2018 року по справі №816/1488/17 зробив висновок, що для звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 мт.120-1 ПКУ необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Дослідивши Акт перевірки від 13.12.2018 року №165/15-32-50-06/39611492, якій став підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, судом встановлено, що в ньому зазначені у таблиці 22 податкові накладні із зазначенням дати виписки, реєстрації, кількості днів затримки, суми ПДВ.

В акті перевірки відсутні відомості щодо віднесення вказаних податкових накладних до таких, що надаються отримувачу(покупцю) або до таких, що не надаються отримувачу(покупцю). Також відсутні відомості, щодо яких господарських операцій зазначені податкові накладні виписані.

Тільки ці обставини вже свідчать про неповноту акту перевірки та неможливість прийняття правомірного рішення на підставі його висновків, враховуючи наявність в ст.120-1 ПКУ виключень щодо відповідальності за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, що відповідно вимагає від контролюючого органу при проведенні перевірки відображення в акті відсутності підстав для звільнення платника податку від відповідальності за вказані порушення.

Частиною 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Проте у відзиві на позов представник відповідача посилається на те, що у графі 8, наведених позивачем податкових накладних: містить код ставки податку на додану вартість « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість. Але в акті перевірки відсутні будь-які відомості щодо дослідження податкових накладних та їх змісту, а тому представник відповідача в силу положень ч.2 ст.77 КАС України на вказані обставини не міг посилатися.

Таким чином, правомірність оскаржуваного податкового повідомлення рішення не доведена представником відповідача належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог надані до позову копії податкових накладних, які зазначені в акті перевірки як таки, що зареєстровані в ЄРПН з порушенням строків, судом досліджені вказані податкові накладні та встановлено, що у всіх податкових накладних у верхній лівій частині у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" наявна помітка "X", що відповідно до положень п.8 Порядку №1370 свідчить про те, що вказані податкові накладні не надавались отримувачу (покупцю). Також відповідно до положень п.8 Порядку №1370 у верхній лівій частині податкових накладних зазначений відповідний тип причини, з яких податкова накладна не надана отримувачу (покупцю), а саме « 09».

Згідно з п.8 Порядку №1370 типу причини за кодом « 09» відповідає - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Вказані податкові накладні саме при такому їх заповненні зареєстровані в ЄРПН.

Таким чином, в Акті перевірки, який став підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення зазначені податкові накладні, які не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, що згідно зі ст.120-1 ПКУ виключає відповідальність за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, для їх реєстрації в ЄРПН.

Статтями 72,73,75,76 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, оцінивши надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Суд вважає, що з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 6348,62 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,12,13, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» (вул. Французький бульвар,66/1, офіс 305Б, м. Одеса, 65009, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська,5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.01.2019 року № форми «Н» про застосування штрафних санкції на суму 295174,03грн.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» судові витрати у розмірі 6348,62 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.