Справа № 489/7715/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 489/7715/18
Головуючий в 1 інстанції: Рум`янцева Н.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Коваля М.П., Єщенка О.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду Миколаївської області від 05 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції м. Одеса Скоцеляс про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

УСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ЕАА №232540 від 10.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Також 04.03.2019 року позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог та просив повернути на його користь безпідставно стягнуту суму коштів у розмірі 1086 грн відповідно до квитанції №0.7.1 від 01.02.2019 року.

За наслідками розгляду зазначеної справи Ленінським районним судом Миколаївської області 05 березня 2019 року відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог та розглянуто справу в межах первісно заявлених позовних вимог, за наслідками розгляду прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Скасовано постанову серії ЕАА № 232540 від 10.12.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень та закрито провадження по справі.

Не погоджуючись із зазначеною постановою в частині відмови у поверненні безпідставно стягнутих коштів у розмірі 1086 грн, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду у вказаній частині та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 10 грудня 2017 року постановою лейтенанта поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції м. Одеса Скоцеляс, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби здійснювались заходи з виконання спірної постанови, внаслідок чого ОСОБА_1 сплачено 1086 грн на виконання постанови серії ЕАА №232540 від 10.12.2017 року.

05.03.3019 року ОСОБА_1 надав до суду доповнення до позовної заяви, в якому він просить повернути на його користь безпідставно стягнуту суму коштів у розмірі 1086 грн.

Суд першої інстанції відмовив у прийнятті доповнення до заяви, зазначивши що незгода з діями державного виконавця може бути предметом скарги або окремої позовної заяви та не може бути розглянута в межах дійсного провадження, оскільки має інший предмет спору та спосіб доказування та розглянув справу в межах первісно заявлених позовних вимог.

В своїй апеляційній скарзі позивач з посиланням на вимоги ст. 296 КУпАП вказує, що суд першої інстанції мав вирішити питання щодо повернення безпідставно стягнутих коштів на користь позивача. Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками апеляційної скарги з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ст. 45 Бюджетного кодексу України та Порядку повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 №1650/24182 (далі - Порядок), органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) здійснюють повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відповідно до пунктів 3 та 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Так, подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Таким чином, з аналізу вказаних норм вбачається, що підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів: заяви платника; подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету; платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви в частині повернення на користь позивача сплачених коштів в сумі 1086 грн, оскільки зазначена сума надійшла на рахунок Державної казначейської служби України і підлягає поверненню з державного бюджету. За вказаних обставин ОСОБА_1 мав звертатися з заявою про поверненням коштів з бюджету за вищевказаною процедурою.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду Миколаївської області від 05 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції м. Одеса Скоцеляс про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.В. Єщенко