Справа № 420/1866/19
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1866/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача Чубарова С.В. (згідно ордеру),

представника відповідача Пояркової К.М. (за довіреністю),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом комунального підприємства «НАШ ДІМ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов комунального підприємства «НАШ ДІМ» до Головного управління ДФС в Одеській області Чорноморське управління Біляївська державна податкова інспекція (Біляївський район), у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.12.2018 року №.

Ухвалою від 02 квітня 2019 року судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України даний адміністративний позов залишено без руху та надано п`ятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року продовжено комунальному підприємству «НАШ ДІМ» строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

07 травня 2019 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву комунального підприємства «НАШ ДІМ» (вх.№12514/19), відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами камеральної перевірки позивача щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Комунального підприємства «НАШ ДІМ» за січень, лютий, квітень, червень 2017 року, червень 2018 року відповідачем було складено акт про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних КП «Наш ДІМ» (32353064) № 39930/15-32-12-07 від 19.11.2018 року, яким встановлено порушення позивачем ст. 192, п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України. На підставі акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області 12.12.2018 року КП «НАШ ДІМ» було складено податкове повідомлення-рішення: № про встановлення порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 та згідно з п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму 52329,28 грн., застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 5232,92 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів застосовано штраф в розмірі 30% у сумі 58227,32 грн.; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму 145568,30 грн., застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 58227,32 грн. Зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не навів у своїх рішеннях під час розгляду заперечень позивача достатніх та беззаперечних доказів обставин, на яких ґрунтуються його висновки та не довів правомірності винесення ним оскаржуваного податкового-повідомлення рішення, згідно якого до позивача застосовано штраф.

28 травня 2019 року до суду від позивача за вх.№19147/19 надійшов відзив (а.с.115-116), у якому відповідач зазначає, що КП «НАШ ДІМ» склало податкові накладні: № 9 від 05.01.2017; № 238 від 28.02.2017; № 261 від 30.04.2017; № 293 та № 296 від 30.06.2017; № 69, № 68, № 64 від 15.06.2018 та № 313 та № 284 від 30.06.2018 та зареєструвало їх 06.02.2017; 16.03.2017; 17.05.2017; 15.09.2017; 09.11.2017; 02.07.2018; 02.07.2018; 02.07.2018; 16.07.2018 та 16.07.2018 - відповідно. Вказує, що штрафні санкції, визначені п.120-1.1 ст. 120-1 ПК України, не застосовуються до платників податку за порушення ними граничного строку реєстрації/відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних: що не надаються отримувачу (покупцю), складених на операції з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, та/або що не надаються отримувачу (покупцю), складених на операції з постачання товарів/послуг, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Враховуючи викладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

04 липня 2019 року до суду від відповідача за вх.№23879/19 надійшли додаткові пояснення, у яких відповідач вказує, що згідно з даними системи електронного адміністрування ПДВ реєстраційна сума, на яку КП «НАШ ДІМ» мало право зареєструвати податкову накладну № 238 від 28.02.2017 станом на 15.03.2017 - 0 грн., поповнення рахунку ПДВ було здійснено 16.03.2017 об 12 год. 30 хв. на суму 50000 грн. Платіжне доручення № 51 від 15.03.2017 на поповнення суми ПДВ у розмірі 50000 грн., прийнято органом УДКСУ - 16.03.2017. Податкову накладну № 261 від 30.04.2017 було направлено на реєстрацію 15.05.2017, реєстраційна сума станом на 15.05.2017 об 21 год. 16 х. - 2,38 грн. Станом на 16.05.2017 було проведено поповнення рахунку ПДВ на суму 52159,31 грн. Отже, 17.05.2017 - податкова накладна № 261 була зареєстрована. Податкова накладна № 293 від 30.06.2017 відправлена на реєстрацію 10.07.2017, не прийнята з підстав недостатності реєстраційної суми для реєстрації податкової накладної. Реєстраційна сума станом на 14.07.2017 року складала 167666,39 грн.

Ухвалою суду від 04 липня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №420/1866/19 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство «НАШ ДІМ» (ідентифікаційний код юридичної особи 32353064) зареєстроване як юридична особа 28.03.2003 року та з 01.04.2003 року взяте на податковий облік. КП «НАШ ДІМ» згідно інформації з реєстру платників податку на додану вартість зареєстровано платником податку на додану вартість з 01.01.2005 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 листопада 2018 року головним державним ревізором-інспектором Чорноморського відділу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області Ніколаєнко Оленою Володимирівною на підставі п.20.1.4 ст.20 Податкового кодексу України, в порядку абз.2 п.76.3 ст.76 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування КП «НАШ ДІМ» за січень, лютий, квітень, травень 2017 року, червень 2018 року.

За результатами вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт від 19.11.2018 року №39930/15-32-12-07/32353064 (а.с.57-59), яким встановлено порушення КП «НАШ ДІМ» граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 Податкового кодексу України, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 Податкового кодексу України покладено обов`язок щодо такої реєстрації. Також, у акті зазначено, що за вказані порушення відповідальність платника податку визначена ст.120.1 Податкового кодексу України.

При цьому в акті перевірки зазначено, що:

- податкова накладна №9 від 05.01.2017 року, зареєстрована 06.02.2017 року, кількість днів порушення термінів реєстрації 6, розмір штрафу 10% - 6,05 грн.;

- податкова накладна №238 від 28.02.2017 року, зареєстрована 16.03.2017 року, кількість днів порушення термінів реєстрації 16, розмір штрафу 10% - 3975,35 грн.;

- податкова накладна №261 від 30.04.2017 року, зареєстрована 17.05.2017 року, кількість днів порушення термінів реєстрації 2, розмір штрафу 10% - 1022,51 грн.;

- податкова накладна №293 від 30.06.2017 року, зареєстрована 15.09.2017 року, кількість днів порушення термінів реєстрації 62, розмір штрафу 40% - 21820,44 грн.;

- податкова накладна №296 від 30.06.2017 року, зареєстрована 09.11.2017 року, кількість днів порушення термінів реєстрації 117, розмір штрафу 40% - 36406,88 грн.;

- податкова накладна №69 від 15.06.2018 року, зареєстрована 02.07.2018 року, кількість днів порушення термінів реєстрації 2, розмір штрафу 10% - 49,95 грн.;

- податкова накладна №68 від 15.06.2018 року, зареєстрована 02.07.2018 року, кількість днів порушення термінів реєстрації 2, розмір штрафу 10% - 52,37 грн.;

- податкова накладна №64 від 15.06.2018 року, зареєстрована 02.07.2018 року, кількість днів порушення термінів реєстрації 2, розмір штрафу 10% - 34,81 грн.;

- податкова накладна №313 від 30.06.2018 року, зареєстрована 16.07.2018 року, кількість днів порушення термінів реєстрації 1, розмір штрафу 10% - 93,47 грн.;

- податкова накладна №284 від 30.06.2018 року, зареєстрована 16.07.2018 року, кількість днів порушення термінів реєстрації 1, розмір штрафу 10% - 1,41 грн.

КП «НАШ ДІМ» 29.11.2018 року до Головного управління ДФС в Одеській області направлені заперечення до акту перевірки від 19.11.2018 року №39930/15-32-12-07 (а.с.59-60), за результатами розгляду яких Головним управлінням ДФС в Одеській області направлено позивачу лист від 12.12.2018 року №17681/10/15-32-53-06-06 (а.с.61-62), якими висновки акту камеральної перевірки про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних від 19.11.2018 року №39930/15-32-12-07/32353064 залишено без змін.

На підставі вищевказаного акту перевірки від 19.11.2018 року №39930/15-32-12-07/32353064 Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.12.2018 року № (а.с.53), яким до позивача згідно з п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 та згідно з п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних: на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 52329,28 грн., застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 5232,92 грн.; від 31 до 60 календарних днів застосовано штраф в розмірі 30% у сумі 58227,32 грн.; від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 145568,30 грн., застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 58227,32 грн. Загальна сума штрафу 63460,24 грн.

27.12.2018 року КП «НАШ ДІМ» подано скаргу на вищевказане податкове повідомлення-рішення (а.с.64-65), за результатами розгляду якої Державною фіскальною службою України 07 травня 2019 року винесено рішення про результати розгляду скарги №9605/6/99-99-11-06-01-25, згідно якого податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.67-68),

Не погодившись з висновками податкового органу та винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано, зокрема, але не виключно, Податковим кодексом України, Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року №557 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 року за №959/30827.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до положень п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацом 8 пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до абзаців 8-10 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України з метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до абз.4 п.1 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (далі Порядок №1246) операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

При цьому відповідно до п.3 Порядку №1246 операційний день триває з 0 до 23-ї години (у редакції, чинній станом на момент реєстрації податкових накладних №238 від 28.02.2017 року, №261 від 30.04.2017 року, №293 та №296 від 30.06.2017 року).

Відповідно до абз.13 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно абзаців 14-15 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Щодо реєстрації податкових накладних №238 від 28.02.2017 року, №261 від 30.04.2017 року, №293 та №296 від 30.06.2017 року суд зазначає наступне.

Згідно абз.19 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Пунктом 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ??НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ.

При цьому відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.).

Судом встановлено, що 15.03.2017 року позивачем направлено на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №238 від 28.02.2017 року на суму ПДВ 39753,51 грн. (а.с.69, 98), яку згідно квитанції (а.с.70) не прийнято, оскільки сума ПДВ в документі (39753,51) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (0,00) продавця.

15 березня 2017 року КП «НАШ ДІМ» згідно платіжного доручення №51 (а.с.72) та виписки по рахунку від 17.03.2017 року (а.с.72) перераховано на рахунок Казначейства України 50000,00 грн. податку на додану вартість за лютий 2017 року. Вказану суму проведено банком згідно штампу на платіжному дорученні 16 березня 2017 року.

При цьому згідно з даними системи електронного адміністрування ПДВ (а.с.132) поповнення рахунку ПДВ було здійснено 16.03.2017 року на суму 50000,00 грн., внаслідок чого сума ліміту стала 50000,00 грн.

Отже, після поповнення позивачем рахунку ПДВ, сума ліміту, на яку позивач мав право станом на 15.03.2017 року зареєструвати податкових накладних була більша, ніж сума ПДВ згідно податкової накладної №238 від 28.02.2017 року. Приймаючи до уваги, що поповнення рахунку відбулось лише 16.03.2017 року з вини банку, та враховуючи те, що позивач вчасно направив таку податкову накладну на реєстрацію в ЄРПН, суд вважає її зареєстрованою 15.03.2017 року, тобто без порушення строків реєстрації.

15 травня 2017 року позивачем направлено на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №261 від 30.04.2017 року на суму ПДВ 10225,06 грн. (а.с.73), яку згідно квитанцій (а.с.74, 75, 133, 134) не прийнято, оскільки сума ПДВ в документі (10225,06) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (1580,52 та 2,38 відповідно) продавця.

15 травня 2017 року КП «НАШ ДІМ» згідно платіжного доручення №105 (а.с.77) та виписки по рахунку від 17.05.2017 року (а.с.78) перераховано на рахунок Казначейства України 52156,93 грн. податку на додану вартість за квітень 2017 року. Вказану суму проведено банком згідно штампу на платіжному дорученні 16 травня 2017 року.

Відповідно до квитанції від 17.05.2017 року о 18.11 год. податкову накладну №261 від 30.04.2017 року прийнято (а.с.76,135).

При цьому згідно з даними системи електронного адміністрування ПДВ (а.с.136-137) поповнення рахунку ПДВ було здійснено 16.05.2017 року на суму 52156,93 грн., внаслідок чого сума ліміту стала 52159,31 грн.

Отже, після поповнення позивачем рахунку ПДВ, сума ліміту, на яку позивач мав право станом на 15.05.2017 року зареєструвати податкових накладних була більша, ніж сума ПДВ згідно податкової накладної №261 від 30.04.2017 року. Приймаючи до уваги, що поповнення рахунку відбулось лише 16.052017 року з вини банку, та враховуючи те, що позивач вчасно направив таку податкову накладну на реєстрацію в ЄРПН, суд вважає її зареєстрованою 15.05.2017 року, тобто без порушення строків реєстрації.

10 липня 2017 року позивачем направлено на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №293 від 30.06.2017 року на суму ПДВ 145568,30 грн. (а.с.79), яку згідно квитанції (а.с.80, 138) не прийнято, оскільки сума ПДВ в документі (145568,30) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (84612,20) продавця.

13 липня 2017 року КП «НАШ ДІМ» згідно платіжного доручення №179 (а.с.81) та виписки по рахунку від 17.07.2017 року (а.с.82) перераховано на рахунок Казначейства України 70000,00 грн. податку на додану вартість за червень 2017 року. Вказану суму проведено банком згідно штампу на платіжному дорученні 14 липня 2017 року.

Податкова накладна №293 від 30.06.2017 року повторно направлялась на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних 13.07.2017 року, однак згідно квитанції від 17.07.2017 року (а.с.86, 139) документ не прийнято, оскільки сума ПДВ в документі (145568,30) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ продавця (97666,39).

При цьому згідно з даними системи електронного адміністрування ПДВ (а.с.143-161) поповнення рахунку ПДВ було здійснено 14.07.2017 року на суму 70000,00 грн., внаслідок чого сума ліміту стала 167666,39 грн. Також вбачається, що в цей же день 14.07.2017 року ДФС було зареєстровано дві податкові накладні позивача №295 від 29.06.2017 року та №294 від 30.06.2017 року, внаслідок чого сума ліміту становила 166542,54 грн., однак все одно була більшою ніж сума ПДВ у податковій накладній №293 від 30.06.2017 року.

Отже, позивачем було вчасно направлено на реєстрацію податкову накладну №293 від 30.06.2017 року до ЄРПН, при наявності на рахунку КП «НАШ ДІМ» достатнього ліміту суми податку на додану вартість, однак відповідачем неправомірно, з невідомих суду причин, щодо яких не надано жодних пояснень, не здійснено реєстрацію вказаної податкової накладної.

Внаслідок відсутності інформації щодо реєстрації податкової накладної №293 від 30.06.2017 року на суму ПДВ 145568.30, КП «НАШ ДІМ» було здійснено її поділ та 15 вересня 2017 року направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №293 від 30.06.2017 року на суму ПДВ 54551,10 грн. (а.с.88) та 09 листопада 2017 року податкову накладну №296 від 30.06.2017 року на суму ПДВ 91017,20 грн. (а.с.90). Вказані податкові накладні зареєстровані 15.09.2017 року та 09.11.2017 року відповідно (а.с.89, 91).

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість висновків відповідача щодо порушення термінів реєстрації податкових накладних №238 від 28.02.2017 року, №261 від 30.04.2017 року, №293 та №296 від 30.06.2017 року та відповідно про протиправність застосування до КП «НАШ ДІМ» штрафу в розмірі 63225,18 грн.

Щодо висновку контролюючого органу про порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних №9 від 05.01.2017 року (а.с.94), №69, №68 та №64 від 15.06.2018 року (а.с.95-97), №284 (а.с.92) та №313 (а.с.93) від 30.06.2018 року суд зазначає наступне.

Судом встановлено та підтверджується сторонами, що вказані податкові накладні були складені КП «НАШ ДІМ» на отримувача неплатника податку на додану вартість.

Згідно з п.п.201.3, 201.5 ст.201 Податкового кодексу України у разі звільнення від оподаткування у податковій накладній робиться запис "Без ПДВ" з посиланням на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи цього Кодексу та/або міжнародного договору, якими передбачено звільнення від оподаткування податком. Для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.

Відповідно до абзаців 1-5, 9 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також допущення помилок, при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної встановлена статтею 120-1 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів (вказаний абзац п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України у редакції Закону № 2198-VIII від 09.11.2017).

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року по справі №816/1488/17.

Згідно з положеннями пп.6 п.16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Судом встановлено, що податкові накладні №9 від 05.01.2017 року, №69, №68 та №64 від 15.06.2018 року, №284 та №313 від 30.06.2018 року, які зареєстровані позивачем з порушенням граничних строків їх реєстрації, встановлених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, містять код ставки податку на додану вартість « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складена на постачання товарів/послуг для операції, що оподатковується податком на додану вартість.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач дійшов до правильного висновку про порушення позивачем термінів реєстрації податкових №9 від 05.01.2017 року, №64, №68 та №69 від 15.06.2018 року, №284 та №313 від 30.06.2018 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає за доцільне позов комунального підприємства «НАШ ДІМ» задовольнити частково шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 12.12.2018 року № в частині накладення штрафу в розмірі 63225,18 грн.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов комунального підприємства «НАШ ДІМ» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 12.12.2018 року № в частині накладення штрафу в розмірі 63225,18 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь комунального підприємства «НАШ ДІМ» судовий збір у розмірі 1913,88 грн., сплачений згідно платіжного доручення №1240 від 26 березня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач комунальне підприємство «НАШ ДІМ» (вул.Спортивна, буд.9, м.Біляївка, Біляївський р-н., Одеська обл., 67600, ).

Відповідач Головне управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ 3938646).

Повний текст рішення складено та підписано 31.07.2019 року.

Суддя О.А. Вовченко

.