Справа № 591/6580/16-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 липня 2019 р. Справа № 591/6580/16-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 03.05.2017 року по справі № 591/6580/16-а

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Сумської міської ради

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 03.05.2017 року задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сумської міської ради про зобов`язання вчинити дії.

Зобов`язано Сумську міську раду на найближчому пленарному засіданні чергової сесії затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок площею 0,1000 га кожному для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в м. Суми.

Зобов`язано Сумську міську раду протягом одного місяця з дня набрання цією постановою законної сили, подати до Зарічного районного суду м. Суми звіт про її виконання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 551,20 грн. витрати по сплаті судового збору.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумської міської ради на користь ОСОБА_2 551,20 грн. витрати по сплаті судового збору.

На зазначену постанову суду Сумським міським головою ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання вказано, що Сумський міський голова ОСОБА_3 не був залучений як учасник даної справи № 591/6580/16-а, однак, постанова Зарічного районого суду м. Суми від 03.05.2017 стосується його прав та обов`язків, оскільки за невиконання Сумською міською радою вказаної постанови на нього як на фізичну особу - керівника суб`єкта владних повноважень було накладено штраф ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03.06.2019, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2019. Враховуючи викладене, стверджує, що до 15.07.2019 оскаржуване судове рішення не зачіпало його прав та обов`язків, тому він не мав реальної можливості оскаржити його раніше, ніж 15.07.2019, оскіьки не був учасником даної справи. У зв`язку з наведеним, з посиланням на ч.3 ст.295 ч.2 ст.299 КАС України вказує на наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, колегія суду зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт оскаржує постанову Зарічного районого суду м. Суми від 03.05.2017, повний текст якої складено 05.05.2017.

Згідно з ч. 2 ст. 186 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У відповідності до ч. 4 ст. 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову Зарічного районого суду м. Суми від 03.05.2017 по справі № 591/6580/16-а подана головою Сумської міської ради 23.07.2019, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.3 ст.295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 299 КАС України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Згідно з п. 14 ч.1 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства. Частиною четвертої цієї статті встановлено, що міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

В матеріалах справи міститься довіреність від 06.01.2017 № 27/03.02.02-17 (т.1, а.с.173), яку було видано ОСОБА_3 (апелянтом), як керівником суб`єкта владних повноважень Сумської міської ради (відповідач) на ім`я ОСОБА_4 для здійснення представництва в суді.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи розписки, ОСОБА_4 одержано копію резолютивної частини рішення 03.05.2019 (т.1, а.с.188).

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення представником Сумської міської ради Парфененком М.С. копію повного текста постанови Зарічного районого суду м. Суми від 03.05.2017 одержано 10.05.2017 (т.1, а.с.196).

Беручи до уваги викладене, з урахуванням положень п.14 ч.1 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 внаслідок своїх професійних обов`язків як голови органу місцевого самоврядування - Сумської міської ради, визначеної в якості відповідача по даній справі, через представника ОСОБА_4 був повідомлений про розгляд даної справи та залучений до участі по справі № 591/6580/16-а.

Крім того, колегія суддів відмічає, що вперше на Сумського міського голову штраф за невиконання оскаржуваної постанови суду було накладено ще 28.11.2017 ухвалою Зарічного районного суду м. Суми по справі № 591/6580/16-а (т.2, а.с.73). Копія вступної та резолютивної частини вказаної ухвали була отримана представником Сумської міської ради Парфененком М.С. 28.11.2017 (т.2, а.с.75), а повного тексту - 05.12.2017 (т.2, а.с.85).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2018 по справі № 591/6580/16-а вказана ухвала була залишена без змін (т.2, а.с.148-153).

Копія зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції отримана Сумською міською радою 25.01.2018 (т.2, а.с.157).

Наведеним спростовуються доводи апелянта про те, що він не був залучений до участі у даній справі, та не мав можливості оскаржити вказану постанову раніше, оскільки до 15.07.2019 (набрання чинності ухвалою суду про накладення штрафу на Сумського міського голову як на фізичну особу-керівника Сумської міської ради) вона не порушувала його прав та не стосувалася його обов`язків.

Враховуючи викладене, твердження апелянта про неповідомлення його або незалучення до участі у справі № 591/6580/16-а, за наслідками розгляду якої судом ухвалено рішення про його права та (або) обов`язки є такими, що спростовуються матеріалами даної справи, що унеможливлює застосування до спірних відносин норм ч.2 ст.299 КАС України в частині можливості поновлення строку на апеляційне оскарження для суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів відмічає, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин. При цьому суд може встановити наявність таких перешкод за умови подання відповідних доказів особою, яка пропустила процесуальний строк та подала клопотання про його поновлення.

Необхідно зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були викладені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Також, як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, яка також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи "Стаббігс на інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", «МПП «Голуб» проти України»).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є прийнятними, оскільки подання апеляційної скарги у встановлений чинним законодавством строк залежало виключно від суб`єктивної волі заявника апеляційної скарги.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана апелянтом лише 23.07.2019, після спливу більше ніж двох років після складення повного тексту оскаржуваної постанови (05.05.2017), поновлення строку на апеляційне оскарження після спливу такого тривалого строку є порушенням принципу юридичної визначеності та суперечить приписам ч.3 ст.299 КАС України.

Такий висновок суду аипеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 2-1678/05.

Беручи до уваги, що апеляційну скаргу подано суб`єктом владних повноважень після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 299, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 03.05.2017 року по справі № 591/6580/16-а за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради про зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її подписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий С.П. Жигилій