Справа № 340/1425/19
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/1425/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку спрощеного (письмового) провадження справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №28 від 30.01.2019 року Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () про призначення пенсії ОСОБА_1 , РНОКДП НОМЕР_1 , за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09 січня 2019 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ-20632802) щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКДП НОМЕР_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30 липня 2016 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ- 20632802) призначити, провести нарахування і здійснити виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), РНОКДП НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до вимог п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 30 липня 2016 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що маючи право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30 липня 2016 року, вважає рішення управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області від 30.01.2019 року №28 про призначення пенсії таким, що порушує його права та законні інтереси, тому просить суд задовольнити адміністративний позов.

Ухвалою суду від 07.06.2019 року по справі відкрито спрощене провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні (а.с.1).

Представником відповідача на виконання процесуальних приписів Кодексу адміністративного судочинства України подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних та наполягає на правомірності дій управління пенсійного фонду України у Кіровоградській області при винесенні спірного рішення (а.с.93-94).

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до ст. ст. 262, 263 КАС України, дану справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , національний паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ленінським РВ УМВС України у Кіровоградській області 10.04.1997 року; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , є пенсіонером, який перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (а.с.44-49).

Позивач вказує, що 09.01.2019 звернувся до відповідача в черговий раз із заявою та доданими документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту «а» статті 13 Закон України «Про пенсійне забезпечення».

З матеріалів справи, вбачається, що 04.02.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області листом №21/М-11 надало позивачу відповідь за змістом якої, йому наголошено на рішеннях Кіровоградського окружного адміністративного суду та постанови Третього апеляційного адміністративного суду, вказано, що позивач 09.01.2019 року звернувся до фонду із заявою про призначення пенсії, враховано достатній стаж для її призначення 30.01.2019 року прийнято рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 09.01.2019 року (з дати звернення за призначенням пенсії). Наголошено, що підстав для призначення пенсії з 2016 року немає (а.с.21-23).

Судом встановлено, що 09.01.2019 року позивач звернувся із заявою до відповідача про призначення пенсії за віком за Списком 2, стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується відповідною заявою (а.с.24).

Також, з матеріалів пенсійної справи встановлено, що позивачем до вказаної заяви було додано доповнення до заяви про призначення пенсії, в якому просить відповідача призначити йому пенсію на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30 липня 2016 року (а.с.25-28).

Так, на підставі вказаних заяв Головним управлінням Пенсійного фонду у Кіровоградській області 30.01.2019 року прийнято рішення №28 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09.01.2019 року (а.с.30-31).

В матеріалах справи наявне рішення заступника голови комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 14.06.2018 року №46 про розгляд заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, за змістом якого, посилаючись на пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, комісія підтвердила стаж роботи на пільгових умовах по Списку №1 ОСОБА_1 за період з 01.06.1983 року по 15.07.1986 року (а.с.53).

Як вбачається з відомостей автоматизованої системи Діловодство спеціалізованого суду рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року по справі №1140/1974/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у прийняті рішення стосовно позивача на підтвердження пільгового стажу по списку №2 за період роботи з 01.10.1981 року по 03.05.1983 року електрозварником ручного зварювання в корпусі №90 ПАТ "По виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" і за період роботи з 04.06.1983 року по 15.07.1986 року, і з 04.08.1986 року по 21.08.1992 року електрозварником 3-го розряду механічної дільниці Кіровоградського заводу "Червоний Жовтень" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, включити періоди роботи ОСОБА_1 підтвердження пільгового стажу по списку №2 за період роботи з 01.10.1981 року по 03.05.1983 року електрозварником ручного зварювання в корпусі №90 ПАТ "По виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" і за період роботи з 04.06.1983 року по 15.07.1986 року, і з 04.08.1986 року по 21.08.1992 року електрозварником 3-го розряду механічної дільниці Кіровоградського заводу «Червоний Жовтень».

Дане рішення було оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду України, за результатами такого оскарження постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задоволено частково. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року у справі №1140/1974/18 скасовано в частині визнання протиправними дій комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 по Списку № 2 за період роботи з 01.10.1981 року по 03.05.1983 року електрозварником ручного зварювання в корпусі № 90 ПАТ "По виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" і за період роботи з 04.06.1983 року по 15.07.1986 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області включити періоди роботи ОСОБА_1 підтвердження пільгового стажу по списку №2 період роботи з 01.10.1981 року по 03.05.1983 року електрозварником ручного зварювання в корпусі № 90 ПАТ "По виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" і за період роботи з 04.06.1983 року по 15.07.1986 року та прийнято нову постанову про відмову в позові в цій частині. В решті рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року у справі № 1140/1974/18 залишено без змін. Вказане рішення набрало законної сили.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, обставини, встановлені вказаними судовими рішеннями судів, є преюдиціальними при вирішенні даної справи по суті.

Отже, вбачається, що позивач в свою чергу, за наслідками судового оскарження наявності підстав для пільгового призначення пенсії, звернувся до відповідача із відповідною заявою лише 09.01.2019 року.

При цьому, вважаючи призначення йому пільгової пенсії за Списком №2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09.01.2019 року протиправним та вважаючи, що така пенсія йому повинна була бути призначена з 30 липня 2016 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, за захистом порушеного на його думку, права.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них та їхніх сімей.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 статті 77 КАС України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки відповідач по справі в силу норм статті 5 КАС України є суб`єктом владних повноважень, то застосуванню при розв`язанні спору підлягають норми частини 2 статті 77 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач просить суд призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30 липня 2016 року.

Відповідач наполягає на правомірності прийнятого ним рішення від 30.01.2019 року №28, яким позивачу призначена пільгова пенсія з 09.01.2019 року за результатом подання останнього відповідної заяви, та вважає його таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, при цьому вказує, що підстав призначення позивачу пільгової пенсії з 30 липня 2016 року немає.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За змістом пункту «б» вищевказаної правової норми працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

За приписами статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені умови призначення пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статі 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з пунктами 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як передбачено пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за №1231/13105, затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (надалі - Порядок №18-1).

Цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Згідно з пунктом 2 Порядку №18-1 його дія поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років).

Відповідно до пунктів 3, 4, 5, 6 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Комісії діють у відповідності до цього Порядку. Склад Комісій затверджується начальником Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Головою Комісії є начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Основними завданнями Комісії є зокрема, розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Згідно з пунктом 7 Порядку №18-1 для виконання покладених на Комісію завдань їй надається право: заслуховувати на своєму засіданні особу, яка подала заяву про підтвердження стажу роботи (далі - заявник), або її законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально; запрошувати на засідання як консультантів та експертів фахівців центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій; отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку; інформувати органи Пенсійного фонду України з питань, що входять до компетенції Комісії.

Відповідно до пунктів 8, 9, 10 Порядку №18-1 засідання Комісії проводиться в міру потреби, але не рідше двох разів на місяць. Комісія правомочна приймати рішення за участю у засіданні не менше як 2/3 її членів.

Комісії повідомляють заявника про час, дату та місце розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та розглядають її не пізніше двох місяців з дня звернення за підтвердженням стажу роботи.

Рішення про результати розгляду заяви (додаток 2) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником. Рішення про результати розгляду заяви набуває чинності з моменту прийняття рішення.

Пунктом 11 Порядку №18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку №18-1 управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднані управління, та головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та в отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.

Управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднані управління, приймають документи, необхідні для підтвердження стажу роботи, перевіряють правильність їх оформлення, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж, фіксують та засвідчують виявлені розбіжності та не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви про підтвердження стажу роботи направляють до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно з пунктом 14 Порядку №18-1 Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та з відповідною пропозицією про задоволення або відхилення заяви, разом із вмотивованим висновком, направляють Комісії.

Відповідно до пунктів 15, 16 Порядку №18-1 Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що відповідні територіальні управління пенсійного фонду України здійснюють, зокрема, призначення (перерахунок) пенсії саме на підставі тих документів, які надані заявником до органу, що здійснює такий перерахунок (призначення) та вимагають всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, водночас, суд зауважує, що територіальні органи пенсійного фонду мають право, а не зобов`язані, в окремих випадках вимагати від підприємств подання додаткових документів.

Судом з рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду по справі №1140/1974/18, що набрало законної сили, встановлено, що позивачу підтвердженого та включено до страхового стажу періоди роботи по Списку №2, що дало йому право на отримання пільгової пенсії.

Також, судом встановлено, що позивач звернувшись 09.01.2019 року з відповідною заявою про отримання такої пенсії, отримав її призначення, з 09.01.2019 року, що відображено у відповідному рішенні відповідача від 30.01.2019 року №28 (а.с.24,31).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно до статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, у сув`язі із вищевказаними положеннями чинного законодавства у системному їх зв`язку, суд приходить до висновку, що пенсія за віком на пільгових умовах повинна бути призначена з дня звернення за заявою до Пенсійного фонду України.

Таким чином, у даному випадку набувши право на пенсію на пільгових умовах за результатами судового оскарження рішення щодо підтвердження стажу роботи позивача, останній звернувся на виконання вимог статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 09.01.2019 року із заявою про призначення йому пільгової пенсії, на яку відповідним рішенням від 30.01.2019 року отримав призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 09.01.2019 року.

Відтак, суд не вбачає протиправних дій управління Пенсійного фонду у Кіровоградській області при прийнятті рішення від 30.01.2019 року№28.

Поряд з тим, позивач наголошує, що має право на призначення пільгової пенсії за віком у відповідності до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 30 липня 2016 року.

В обґрунтування вказаного стверджує, що звертався до відповідача із відповідними заявами у вересні 2015 року, січні 2017 року та травні 2018 року, однак йому було відмовлено у прийнятті таких заяв з причин відсутності документів про ліквідацію підприємств Кіровоградського чавуноливарного заводу і Кіровоградського заводу «Червоний Жовтень».

Суд зауважує, що положеннями статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, позивачем на підтвердження вищевказаного до суду не надано жодного належного у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказу звернення до відповідача із відповідними заявами, та відповідно відмовами на такі.

З огляду на вказане та встановлені фактичні обставини справи, суд не вбачає підстав для призначення позивачу пільгової пенсії за віком відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30 липня 2016 року.

Крім того, посилання позивача на статтю 46 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як на підставу призначення його пільгової пенсії за віком з 30 липня 2016 року, судом оцінюються критично, та не беруться до уваги, оскільки положення статті 46 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регулює право на звернення за призначенням пенсії в разі втрати годувальника без обмеження строком, що не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про правомірність винесення Головним управлінням пенсійного фонду України у Кіровоградській області рішення від 30.01.2019 року №28, яким ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.01.2019 року.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування.

Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункту 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, у відповідності до вимог статті 139 КАС України, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 260-263, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , національний паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ленінським РВ УМВС України у Кіровоградській області 10.04.1997 року; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7а, м. Кропивницький, 25009, ), про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. ст. 255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії.

Згідно до пп.15.5 п. 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько