Справа № 240/5584/18
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 серпня 2019 року
Київ
справа №240/5584/18
адміністративне провадження №К/9901/21320/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Губської О.А.., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №240/5584/18 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини) про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні і індексацію грошового забезпечення,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача з позовом, у якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо не виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби; визнати протиправними дії відповідача щодо не виплати індексації грошового забезпечення з 1 липня 2015 року по 9 лютого 2018 рік; зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби; зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 липня 2015 року по 9 лютого 2018 рік.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.
У поданій касаційній скарзі відповідач з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Однак, пункт 2 частини п`ятої вказаної статті КАС України передбачає, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу звільнення позивача з публічної служби.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі Закон № 1700-VII) займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги позивач проходила військову службу на посаді старшого інспектора прикордонної служби.
Отже, вона не є особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище в розумінні Закону № 1700-VII, а відтак ця справа належить до справ незначної складності.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Таким чином, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №240/5584/18.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А.Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду