Справа № 240/3904/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3904/19

Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

31 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

представника позивача: Лисого М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області, Начальника Управління Держпраці у Житомирській області Сечіна Сергія Миколайовича, Головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Житомирській області Крупіч Валентини Миколаївни про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

фізична особа-суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №ЖТ0470/84/АВ/П складений 14.02.2019 інспектором Крупіч Валентиною Миколаївною;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами начальника Управління Держпраці у Житомирській області Сечіна Сергія Миколайовича від 07.03.2019 №ЖИ61/ЖТ0470/84АВ/П/ТД-ФС про накладення на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 250 380,00 грн.

10 травня 2019 року ФОП ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, відповідно до змісту якої позивач просив вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом:

- зупинення дії припису про усунення виявлених порушень №ЖТ0470/84/АВ/П складений 14.02.2019 інспектором праці Крупіч Валентиною Миколаївною;

- зупинення дії постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами начальника Управління Держпраці у Житомирській області Сечіна Сергія Миколайовича від 07.03.2019 №ЖИ61/ЖТ0470/84/АВ/П/ТД-ФС на позивача в розмірі 250 380,00 грн;

- зупинення стягнення на підставі постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами начальника Управління Держпраці у Житомирській області Сечіна Сергія Миколайовича від 07.03.2019 №ЖИ61/ЖТ0470/84/АВ/П/ТД-ФС.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у задоволенні заяви фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі та вжити заходи забезпечення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити рішення про часткове задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що у заяві про забезпечення позову не доведено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що унеможливило б захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції частково помилковими, які прийняті без врахування всіх обставин справи та належної оцінки норм чинного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1-2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Такі підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 16 жовтня 2018 року по справі №826/5629/18 співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд повинен, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так позивач зазначає про те, що у разі встановлення протиправності оскаржуваного припису та постанови і задоволення позовних вимог, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно, на яке може бути звернення стягнення, оскільки 27 травня 2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження (ВП № 5902841) з примусового виконання постанови про стягнення з фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 адміністративного штрафу в сумі 250380,00 грн. та стягнення виконавчого збору у розмірі 25038 грн.

Тобто, на переконання позивача існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувану за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Із наведених норм вказаної статті, Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавчий збір справляється за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби, а оскільки відповідно до п.5 ч. 1ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено і зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа - стягнення адміністративного штрафу та виконавчого збору з позивача згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, також підлягає зупиненню.

Судова колегія зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - не обмеження суб`єктивних прав та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно п.2 ч.1 ст.34 Закону України " Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.35 вищевказаного закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадку, передбаченому п.2 ч.1 ст. 34 Закону України " Про виконавче провадження" до розгляду питання по суті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що в даному випадку існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки ймовірні наслідки дії оскаржуваних рішень можуть призвести до ускладнення виконання рішення суду у випадку вирішення спору на користь позивача та відновлення його права.

До того ж, застосування такого способу забезпечення позову як зупинення стягнення є таким, що не суперечить вимогам та меті, визначеним статтями 150, 151 КАС України. Вжиття таких заходів є співмірним заявленим позовним вимогам та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову в частині зупинення стягнення на підставі постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами начальника Управління Держпраці у Житомирській області Сечіна С.М. від 07.03.2019 № ЖИ61/ЖТ0470/84/АВ/П/ТД-ФС до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили підлягає задоволенню.

Стосовно вимог заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії припису про усунення виявлених порушень №ЖТ0470/84/АВ/П та зупинення дії постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами начальника Управління Держпраці у Житомирській області Сечіна Сергія Миколайовича від 07.03.2019 №ЖИ61/ЖТ0470/84/АВ/П/ТД-ФС на позивача в розмірі 250 380,00 грн, то судова колегія вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки вказані вимоги збігаються з предметом позову.

Колегія суддів зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії спірних припису та постанови є фактично ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. До того ж, оцінка оскаржуваних припису та постанови буде надана судом під час винесення рішення по суті.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року - скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

Забезпечити позов фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 шляхом зупинення стягнення на підставі постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами начальника Управління Держпраці у Житомирській області Сечіна Сергія ОСОБА_2 від 07.03.2019 №ЖИ61/ЖТ0470/84/АВ/П/ТД-ФС до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили.

В задоволенні інших вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 серпня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.