Справа № Н/806/1943/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № Н/806/1943/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук О.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

31 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: Аваєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року (повний текст якої складено 24 травня 2019 року у м. Житомирі) за заявою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою,

В С Т А Н О В И В :

03 грудня 2018 року до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява від відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 у справі №806/1943/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області, у зв`язку з нововиявленими обставинами. Зазначене вище судове рішення просить скасувати і винести нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування заяви вказує на те, що наказом від 27.09.2018 №6-7845/14-18-СГ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну" Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області Актом приймання-передачі передало земельну ділянку за кадастровим номером: НОМЕР_1 , куди увійшла земельна ділянка, на яку позивач бажає отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою в розпорядження Мартинівській сільській раді Пулинського району Житомирської області.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення в адміністративній справі №806/1943/18.

Не погоджуючись із ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що наказом від 27.09.2018 №6-7845/14-18-СГ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну" Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області Актом приймання-передачі передало земельну ділянку за кадастровим номером: НОМЕР_1 , куди увійшла земельна ділянка, на яку позивач бажає отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, в розпорядження Мартинівській сільській раді Пулинського району Житомирської області, а відтак на даний час вказана земельна ділянка є комунальною власністю третьої особи.

26 липня 2019 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача адвоката Аваєвої Н.В., в якому остання вказала на безпідставність доводів апеляційної скарги, оскільки відповідач не зазначив жодної законної підстави, які визначені у ст. 317 КАС України для скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового рішення, а дії апелянта є намаганням затягнути виконання рішення суду. У зв`язку із викладеним, представник позивача просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, надіславши 30 липня 2019 року до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що у квітні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, оформлену листом від 30.03.2018 №12741/0-1742/0/22-18, у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення держаної власності в оренду строком на 49 років з цільовим призначенням "Для сінокосіння і випасання худоби" (код КВЦПЗ А 01.08) орієнтовною площею 45.0000 (сорок п`ять) га, яка розташована в адмінмежах Бабичівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за межами населеного пункту. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області видати наказ про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення держаної власності в оренду строком на 49 років з цільовим призначенням "для сінокосіння і випасання худоби" орієнтовною площею 45.0000 (сорок п`ять) га, яка розташована в адмінмежах Бабичівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за межами населеного пункту. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року повернуто особі, яка її подала.

03 грудня 2018 року Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 у справі №806/1943/18 по даній справі. Заява мотивована тим, що наказом від 27.09.2018 №6-7845/14-18-СГ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну" Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області Актом приймання-передачі передало земельну ділянку за кадастровим номером: НОМЕР_1 , куди увійшла земельна ділянка, на яку позивач бажає отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою в розпорядження Мартинівській сільській раді Пулинського району Житомирської області. Тобто, на даний час вказана земельна ділянка є комунальною власністю третьої особи, що, на переконання відповідача, є суттєвою обставиною для перегляду рішення суду від 06.06.2018.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведена відповідачем обставина не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 361 КАС України, а відтак не може слугувати підставою для перегляду судового рішення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Частиною 4 ст. 361 КАС України вказано, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, ст. 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

При цьому, нововиявленими є обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час особі, яка звертається із заявою, та не були встановлені судом; обставини мають бути істотними, тобто такими, що впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Наявність цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Істотними обставинами справи вважаються такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Правєдная проти Росії" від 18.11.2004 зазначає, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане сумніву (справа Брумареску проти Румунії, постанова від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Тобто, процедура скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

При цьому, нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Також слід розрізняти нововиявлені обставини, як факти та нові докази, як підтвердження факту. Нововиявлені обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами й не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались адміністративним судом у процесі розгляду справи. Перегляд та скасування постанови або ухвали, яка набрала законної сили, на підставі необґрунтованого ствердження про відкриття нових обставин не припустимий.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі особі слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї на час розгляду справи.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічні висновки наведено у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі 2а-7523/10/1270, від 10.04.2019 у справі № 813/8070/14.

Отже, істотними для розгляду адміністративної справи є обставини, які представляють сутність адміністративної справи та можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили по ній, та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що є учасниками розгляду справи в суді; не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття рішення чи винесення ухвали, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, апеляційній чи касаційній скарзі, або ті, які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставина, на яку посилається заявник, не є нововиявленою обставиною в розумінні КАС України, оскільки як на підставу для перегляду судового рішення у справі №806/1943/18 відповідач вказує на наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 27.09.2018 за №6-7845/14-18-СГ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну", в той час як рішення у справі прийнято 06 червня 2018 року.

За таких обставин, наказ від 27.09.2018 за №6-7845/14-18-СГ був відсутній на час розгляду адміністративної справи та винесення рішення за результатом її розгляду, а відтак, обставину, на яку посилається заявник, не можна віднести до нововиявлених обставин відповідно до ст. 361 КАС України.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 серпня 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.