Справа № 440/2127/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2127/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування п. 93 Протоколу № 32, зобов`язання прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що при зверненні із заявою про отримання одноразової грошової допомоги ним подані всі необхідні документи, передбачені пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМ України від 25.12.2013 № 975.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.06.2019 відкрито провадження у справі за даним позовом. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження).

04.07.2019 від третьої особи надійшли письмові пояснення на позов, в яких зазначено, що заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку № 975 /а.с. 29-30/.

16.07.2019 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що на момент встановлення позивачу інвалідності, чинним законодавством України не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової військової служби у разі встановлення останнім інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби, також зазначив, що заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку № 975, а тому вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та незаконними /а.с. 46-52/.

За приписами частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 в період з 16 травня 1987 року по 29 березня 1989 року проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил, в тому числі приймав участь у бойових діях під час виконання інтернаціонального обов`язку в Демократичній Республіці Афганістан.

Згідно з актом судово-медичного дослідження (обстеження) №214 від 04 червня 2008 року у ОСОБА_1 наявні два рубці в лобній частині, які утворилися внаслідок загоєння поранень. За своїми морфологічними характеристиками не суперечить механізму загоєння осколкових поранень, а також строку утворення тобто 1988 року.

Відповідно до копії довідки до акту медико-соціальної експертної комісії серія 7-66 ТЕ №0037258 від 01 серпня 2008 року ОСОБА_1 вперше встановлено третю групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в Демократичній Республіці Афганістан, строком до 01 вересня 2009 року.

Зі змісту копії довідки до акту медико-соціальної експертної комісії серія АВ №0564009 від 05 жовтня 2017 року ОСОБА_1 повторно встановлено другу групу інвалідності, з 15 вересня 2017 року, поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку в Демократичній Республіці Афганістан, безстроково.

20 червня 2018 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про направлення його документів на розгляд до комісії Міністерства Оборони України для призначення йому одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №975.

Рішенням Комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15 березня 2019 року № 32, п.93 - громадянину ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), якого 29.03.1989 звільнено зі строкової військової служби та 01.08.2008 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія 7-66 ТЕ № 0067258 від 01.08.2008), а 15.09.2017 під час повторного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок цієї ж причини (довідка МСЕК серія АВ № 0564009 від 15.09.2017).

Заявник не має права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки згідно зі статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у редакції, яка діяла на час встановлення інвалідності в 2008 році та в 2017 році, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги ... , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 та постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим із строкової військової служби, у разі якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.

Заявнику інвалідність встановлено понад 3-місячний термін.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 справа № 750/5074/17 (адміністративне провадження № К/9901/44751/18).

Заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги ... , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975.

Висновок спеціаліста з питань судово-медичної експертизи від 04.06.2008 № 214, який складено зі слів заявника, та свідоцтво про хворобу від 29.07.2008 № 93, які подано разом з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини поранення ( травми, каліцтва).

Висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, які не подано на розгляд комісії.

Не погодившись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до п.6 ст. 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (в редакції чинній на день встановлення позивачу інвалідності), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої п.5 цієї статті.

На виконання ст.16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Кабінетом Міністрів 28.05.2009 прийнята Постанова № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнення з військової служби (зборів) осіб" (далі - Порядок від 28.05.2009 № 499).

Відповідно до підпункту 4 п.2 зазначеної постанови уряду, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.

Отже, враховуючи те, що позивач був звільнений з лав Збройних Сил в 1989 році, а ІІІ групу інвалідності йому було встановлено у 2008 році, тобто значно більше ніж через три місяці після звільнення з такої служби, то права на отримання одноразової грошової допомоги позивач не має.

Таким чином, на момент встановлення позивачу інвалідності, чинним законодавством України не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової військової служби у разі встановлення останнім інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби, а тому вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та незаконними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу вперше була встановлена інвалідність в серпні 2008 року, а останній звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги до Полтавського обласного військового комісаріату лише у 2018 році, тобто після спливу трьохрічного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в період з 16 травня 1987 року по 29 березня 1989 року проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил, в тому числі приймав участь у бойових діях під час виконання інтернаціонального в Демократичній Республіці Афганістан.

Відповідно до копії довідки до акту медико-соціальної експертної комісії серія 7-66 ТЕ №0037258 від 01 серпня 2008 року ОСОБА_1 вперше встановлено третю групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в Демократичній Республіці Афганістан, строком до 01 вересня 2009 року.

Зі змісту копії довідки до акту медико-соціальної експертної комісії серія АВ No0564009 від 05 жовтня 2017 року ОСОБА_1 повторно встановлено другу групу інвалідності, з 15 вересня 2017 року, поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку в Демократичній Республіці Афганістан, безстроково.

Відповідно до абзацу другого п. 4. ст. 16-3 Закону України Про соціальний і правовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Аналогічна норма права зазначена у п. 8 Порядку № 975, а саме у разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Оскільки, позивачу первинно встановлена інвалідність 01.08.2008, а повторний огляд Позивача та зміна групи інвалідності відбулась з 15.09.2017, тобто понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, то виплата одноразової грошової допомоги Позивачу не здійснюється.

1 січня 2017 року внесені зміни до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема до пункту 6 частини 2 встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Відповідно до п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги особи, яким виплачується одноразова грошова допомога, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають до військкомату такі документи, зокрема копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав жодного документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Таким чином, позивачем було надано неповний пакет документів, чим було порушено вимоги п.11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим неможливо вирішити питання про право позивача (загалом) на отримання одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Слід зазначити, що вищевказані документи, які позивачем не було подано є суттєвими та визначальними, оскільки ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком зокрема:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

А відтак, за відсутності вказаних документів, неможливо визначити право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Слід відзначити, що в пункті 22 «Какие имеет ранения и контузии (дата и характер ранения (контузии)» Розділу 11 «Отношение к военной службе» військового квитка військовослужбовця, який проходив дійсну строкову службу в Збройних Силах колишнього СРСР на підставі довідок військово-лікувальних закладів (військово-лікувальних комісій) зазначалися дані про поранення, контузії, травми, каліцтва, захворювання, що засвідчувалися підписами військового комісара або командира військової частини та гербовою печаткою.

В свою чергу, всі військовослужбовці, які проходили дійсну строкову службу та виконували інтернаціональний обов`язок у Демократичній Республіці Афганістан, при отриманні поранень, контузій, травм, каліцтв в обов`язковому порядку проходили лікування у військово-лікувальних закладах (госпіталях, шпиталях стаціонарних або польових).

Крім цього, при отриманні множинних вогнепальних осколкових поранень голови та кінцівок, контузії головного мозку неможливо вилікуватись без надання медичної допомоги у стаціонарних умовах.

Таким чином, беручи до уваги період проходження позивачем служби доказами про наявність у позивача поранення, контузії головного мозку та причинного зв`язку могли бути виключно постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, кал 3 перебуванням на фронті, виконанням обов`язків військової служби, видана на підставі достовірних документів (довідка командира військової частини про обставини поранення, контузії, травми, каліцтва, службова або медична характеристика, виписка з книги обліку хворих в амбулаторії при зверненні за медичною допомогою, карточка обліку травми, матеріали адміністративного дізнання або кримінальної справи, цивільного лікувального (лікувально-профілактичного закладу), історія хвороби або виписка з неї, про хворобу, запис військової частини або лікаря військового лікувально-профілактичного закладу в медичній книжці військовослужбовця, довідка архівної установи) про причини і обставини, при яких вони отримані, і які складені не пізніше одного місяця після отримання каліцтва).

Жодного з вказаних документів позивачем надано не було.

Отже, за відсутності вказаних документів неможливо визначити право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Щодо необхідності надання документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб , - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи.

Водночас, у відповідності до статті 16-4 Закону призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до частини 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМ України від 25.12.2013 № 975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Подання зазначених у пункті 11 Порядку документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у ст. 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", за наявності яких особа позбавляється права на отримання грошової допомоги.

При цьому, Порядок не визначає який саме документ повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги, на підтвердження обставин та причини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Отже, вимога відповідача щодо необхідності подання військовослужбовцем документа, що свідчить про причини та обставини поранення відповідає вимогам закону.

Як свідчить зміст п. 11 Порядку No 975, питання призначення одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, носить заявницький характер, тобто розглядається виключно за ініціативою заявника. Цим же пунктом встановлено, що про необхідність додання до заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, у тому числі, документа про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не с наслідком вчинення нею дій стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Згідно п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Разом з цим, п. 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених 3 військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, встановлено, що документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим 3 військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

У разі настання інвалідності подаються такі документи:

висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом);

заява про виплату одноразової грошової допомоги ;

копія довідки МСЕК про встановлення групи та причинного зв`язку інвалідності;

копії свідоцтва про хворобу, постанови чи довідки відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва);

витяг з наказу командира військової частини про виключення зі списків особового складу частини (для військовослужбовців строкової військової служби - копія військового квитка);

копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації;

копія документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копія сторінки паспорта з такою відміткою);

копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що за зверненням особи за призначенням одноразової грошової допомоги, уповноважений орган (обласний військовий комісар за місцем проживання цієї особи) оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України затверджений п. 11 Порядку перелік документів для призначення такої допомоги. Своєю чергою, розпорядник бюджетних коштів в Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі зазначених документів приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Водночас, відсутність документів, визначених п. 11 Порядку № 975, зокрема, про причини та обставини поранення (контузію, травми, каліцтва), не встановлює обов`язку Міністерства оборони України для їх витребування та доведення (за відсутності таких документів), що позивач отримав поранення (контузію, травму, каліцтво) при вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення або у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки відповідна комісія Міністерства оборони України приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги виключно на підставі документів, які надійшли від обласного військового комісаріату.

Разом з цим, відповідальними за повноту та достовірність документів, визначених у п. 11 Порядку, є заявник та обласний військовий комісаріат за його місцем проживання.

З огляду на заявницький характер відносин між собою, яка звертається за призначенням одноразової грошової допомоги, та Міністерством оборони України, обов`язок довести зазначені обставини шляхом подання до комісії Міністерства оборони України достовірних документів про причини та обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) покладено на заявника. Такий документ не обов`язково повинен мати форму акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини, оскільки до уваги можуть бути взяті інші достовірні документи.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко