Справа № 540/2601/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2601/18
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.,

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря Скоріної Т.С.

представника позивача адвоката Сікози В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.09.2018 р. №005031405 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на суму 23 800 грн.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.09.2018 р. №005021405 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на суму на суму 1 грн.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначив, що він є орендарем частини житлових приміщень бази відпочинку «Амулет» під літерами Г-3 та Б-3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

28 вересня 2018 року він отримав податкові повідомлення-рішення, якими контролюючий орган застосував до нього штрафні (фінансові) санкції (штраф) за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також застосував штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг

На думку позивача, такі рішення є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки магазин-кафетерій, в якому здійснювалась перевірка, знаходиться в іншому приміщенні бази відпочинку під літерою Д, а отже виявлені контролюючим органом порушення стосуються іншого суб`єкта господарювання.

Стверджує, що частину приміщень, які знаходяться у нього в оренді він використовує для надання послуг особам, що знаходяться на відпочинку для тимчасового проживання, а іншу частину надає в суборенду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, позов ФОП ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Херсонській області від 19.09.2018 р. № та № 005021405.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що на території бази відпочинку «Амулет» знаходиться шість приміщень, з яких літери А, Б, В,О,Г є житловими будинками, літера Д магазин-кафетерій. У наведених приміщеннях три різні суб`єкти господарювання здійснюють підприємницьку діяльність.

Водночас наявні у справі матеріали фактичної перевірки, а також надані інспектором, що проводив перевірку, пояснення не дають можливості достовірно встановити, в якому із шести приміщень бази відпочинку була проведена фактична перевірка, а отже неможливо встановити особу підприємця, який здійснював відповідну діяльність з порушенням вимог чинного законодавства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, суб`єкт владних повноважень зазначив, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, адже ст. 81 Податкового кодексу України передбачено проведення фактичної перевірки не тільки суб`єкта підприємницької діяльності, а також об`єкта, де здійснюється господарська діяльність.

Отож, об`єктом перевірки був заклад ресторанного господарства на території бази відпочинку "Амулет.

Далі, апелянт зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі, не врахував наявність договору оренди нерухомого майна від 01.03.2018 року, за умовами якого ОСОБА_2 передав в оренду ФОП ОСОБА_1 в платне користування частину приміщень бази відпочинку «Амулет», зокрема приміщення Г-3, Б-3.

Наведене, на думку контролюючого органу свідчить про те, що на об`єкті, де здійснювалася перевірка, підприємницьку діяльність здійснював саме ФОП ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 А. зазначаючи про обґрунтованість рішення суду першої інстанції, підкреслив, що орендує частину приміщень, які, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, є житловими будинками, водночас магазин - кафетерій належить до літери Д.

У суді апеляційної інстанції, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити судове рішення без змін.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 05.05.2010 року, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.73).

Згідно договору оренди приміщень від 01.03.2018 року ФОП ОСОБА_1 орендує у ОСОБА_2 частину приміщень бази відпочинку «Амулет» під літерами Г-3 та Б-3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21-22).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.07.2014 року індексний номер 24483082: об`єктом нерухомого майна є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Складові частини об`єкта складаються із шести будинків, з яких літери А,Б,В,О,Г житлові будинки, літера Д магазин кафетерій (а.с.75).

24 квітня 2018 року ФОП ОСОБА_1 передав за договором суборенди ФОП ОСОБА_4 орендовані ним у ОСОБА_2 приміщення у термін до 31.12.2018 року (а.с.49).

У період з 27.08.2018 року по 30.08.2018 року ГУ ДФС у Херсонській області АРК та м. Севастополі, проведена фактична перевірка об`єкту - закладу ресторанного господарства на території бази відпочинку "Амулет".

27.08.2018р. посадовою особою контролюючого органу проведена контрольна розрахункова операція, про що свідчить акт №112/21/22.

30.08.2018 р. складений акт фактичної перевірки за №0411/21/22/РРО/, яким встановлено наступні порушення:

- непроведення через реєстратори розрахункових операцій продаж алкогольних напоїв (пива) вартістю 20,00 грн. - відповідний розрахунковий документ не роздрукований (РРО відсутній);

- здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії;

- здійснення торгівлі алкогольними напоями у невизначених для цього місцях торгівлі - місце торгівлі алкогольними напоями не обладнане РРО (КОРО), через які фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв (а.с.8,10).

Зі змісту акту проведення контрольної розрахункової операції вбачається, що інспектори контролюючого органу не встановили суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність в зазначеному закладі, з причин відмови особи, яка проводила розрахунки (бармен) надати будь-які документи.

19 вересня 2018 року ГУ ДФС у Херсонській області, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, прийняло щодо ФОП ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення наступного змісту:

- № НОМЕР_1 , яким за порушення ст. 15 та 15-3 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосувало штрафні (фінансові) санкції у розмірі 23 800 грн.;

- №005021405, яким за порушення п.1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосувало штраф у розмірі 1,00 грн.

Позивач оскаржив вищевказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, за результатами якого останні залишені без змін.

Законність таких рішень є предметом спору у даній справі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та правова позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлює, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1.ст.80 ПК України)

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Пункт 81.1 статті 81 ПК України унормовує, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення,зокрема, фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Аналізуючи положення наведених норм, що регулюють проведення фактичної перевірки, можна дійти висновку, що законодавець встановлює обов`язок контролюючого органу визначати суб`єкта перевірки, тобто встановлювати фізичну особу - платника податку, який перевіряється.

У додатку до наказу про проведення перевірки, де міститься перелік суб`єктів (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку) або об`єктів, які перевіряються шляхом проведення фактичних перевірок,у відповідності до вимог ст. 80 ПК України міститься тільки об`єкт перевірки. Водночас, такий документ повинен містити обов`язково реквізити суб`єкта перевірки.

Невизначеність щодо суб`єкта перевірки, на думку суду апеляційної інстанції, призвела до помилкових висновків про порушення позивачем законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг

Оскільки наказ про проведення фактичних перевірок від 01.08.2018 року №759, не містить реквізитів суб`єкта господарювання щодо якого мала проводитись така перевірка, є правильним висновок суду першої інстанції, що він не відповідає критеріям, встановленим для акта індивідуальної дії та породжує його неоднозначне трактування.

Суперечності, які присутні в акті проведення контрольної розрахункової операції №112/21/22 від 27.08.2018 року та в акті фактичної перевірки щодо суб`єкта перевірки свідчать про те, що посадові контролюючого органу не встановили особу, яка здійснювала підприємницьку діяльність у закладі ресторанного господарства на території бази відпочинку "Амулет".

Понад те, саме на суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, передбачена ч. 2 ст. 77 КАС України презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, та спростувати обґрунтоване твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Такий законодавчий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам наведеної норми права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.6 ч.6 ст.12 КАС України до справ незначної складності відносяться справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність права у учасників справи на касаційне оскарження рішення, окрім випадків, передбачених ч.5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених ч.5 ст.328 КАС України.

Доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 01.08.2019року.