Справа № 352/1532/18
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

31 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6904/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Ніколіна В. В.
суддів -Гінди О. М.
Заверухи О. Б.
перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2019 року у справі №352/1532/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управляння Держгеокадастру в Івано-Франківській області - провідного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Польового Дениса Юрійовича, Головного управляння Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з пропуском встановленого статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України строку на апеляційне оскарження та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором №763 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 15 липня 2019 року.

На виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк, скаржником подано до суду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що оскаржене судове рішення ним було отримано 03 червня 2019 року, а скаргу здано у поштове відділення 12 червня 2019 року, а відтак у строк визначений закон. Свої доводи апелянт обгрунтовує квитанцією з поштового відділення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України. Так в частині четвертій цієї статті встановлено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

За аналогією з положеннями частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на її подання, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Колегія суддів, проналізувавши доводи заяви апелнята щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, приходить висновку про необгрунтованість заяви, зважаючи на наступне.

Факт своєчасності подання апеляційної скарги апелянт підтверджує квитанцією з поштовго відділення, проте з цього документа неможливо встановити вміст поштового відправлення. Апелянт не надав суду ані списку згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття, ані опису поштового вкладення. Наявність квитанції жодним чином не підтверджує своєчасне надсилання апелянтом апеляційної скарги у строк, визначений законом, а тому колегія суддів констатує пропуск Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області строку на подання апеляційної скарги. Більше того, із матеріалів справи видно, що апеляційна скарга подана скаржником безпосередньо до суду першої інстанції, жодного конверта, який би підтверджував доводи апелянта про надсилання апеляційної скарги засобами поштового зв`язку, в матеріалах справи немає.

Крім того, суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що таттею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03). Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16 березня 2018 року в справі №808/418/17.

Колегія суддів наголошує, що відповідач був обізнаний про існування вказаної адміністративної справи, був повідомлений про час та дату її розгляду, та просив проводити розгляд такої без уповноваженого представника.

Разом з тим, апеляційний зазначає, що апелянт, як суб`єкт владних повноважень, обізнаний про порядок та строки розгляду справ зазначеної категорії. При належному добросовісному відношенні відповідач не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в межах строку звернення до суду апеляційної інстанції, проте таким правом не скористався.

Отримання рішення пізніше, не створює підстав для продовження строку, або початку його перебігу із іншої дати. Не отримання вчасно представником відповідача копії рішення суду першої інстанції, є суб`єктивною обставиною, що унеможливлює визнання її поважною підставою пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Окрім цього, інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою як контакт-центру суду так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень, а особливо в даному випадку, коли саме скаржник зацікавлений в оперативному вирішенні питання про відкриття провадження у справі, оскільки саме він не погоджується з рішенням суду першої інстанції і ставить під сумнів його законність.

Як вбачається з відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскаржуване рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2019 року зареєстровано 14 травня 2019 року та оприлюднено 15 травня 2019 року. Тобто, з 15 травня 2019 року відповідач мав можливість ознайомитись із рішенням суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень, інформацію з якого слід вважати загальновідомою згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень», що дозволяло скаржнику ознайомитися з його повним текстом без одержання копії рішення суду першої інстанції в максимально стислі строки.

Отже, наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Враховуючи те, що скаржником не наведено жодних доводів з посиланням на докази, які б свідчили про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, які не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме звернення до суду з апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2019 року у справі №352/1532/18 відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2019 року у справі №352/1532/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управляння Держгеокадастру в Івано-Франківській області - провідного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Польового Дениса Юрійовича, Головного управляння Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
О. Б. Заверуха