Справа № 522/11336/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/11336/19
Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.
при секретарі -Поповій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 адвоката Фіхтмана Р.Л. на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09 липня 2019 року по справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області до громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про примусове видворення,-

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2019 року ГУ ДМС України в Одеській області (надалі - позивач, ДМС) звернулось до суду з адміністративним позовом до громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якому просило примусово видворити відповідача з України.

В обґрунтування позову було зазначено, що після прийняття 30.06.2019 року рішення про примусове повернення відповідача в країну походження та зобов`язання її покинути територію України у термін до 05.07.2019 року відповідач ухилилась від виконання цього рішення. Відповідач знаходиться на території України без законних підстав, постійного місця проживання та законного джерела існування не має, як немає і паспортного документа.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.07.2019 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, 30.06.2019 року прийнято рішення про примусове повернення в країну походження громадянки Ісламської Республіки ОСОБА_1 та зобов`язано її покинути територію України у термін до 05.07.2019 року.

У визначений термін відповідач з території України не виїхала.

08.07.2019 року співробітниками Державної прикордонної служби України було виявлено та доставлено до ДМС громадянку Ісламської Республіки ОСОБА_2

08.07.2019 року у відношенні відповідача працівниками міграційної служби було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.203 КУпАП, згідно якої на відповідача накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

З матеріалів справи вбачається та зазначено представником апелянта в апеляційній скарзі, що відповідач із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні до позивача не зверталась, постійного місця проживання та офіційних джерел доходу не має.

Отже, на час розгляду даної справи відповідач не є особою, на яку розповсюджуються положення Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

З цих підстав колегія суддів не може погодитися з доводами представника апелянта про те, що відповідач в силу положень ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не підлягає примусовому видворенню внаслідок ситуації загальнопоширеного насильства в Афганістані, оскільки, по-перше, згідно наявної інформації по країні походження відповідача напружена ситуація в Афганістані має локальний, а не загальнопоширений характер, а по-друге - наявність таких обставин є підставою для звернення особи за міжнародним захистом відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», однак, як вже зазначено вище, відповідач не зверталась із заявою про визнання її біженцем або собою, яка потребує додаткового захисту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт ухиляння відповідача від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування на території України, вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, відсутність у неї паспортного документу, прямо вказує на відсутність співпраці з боку відповідача під час забезпечення процедури примусового повернення.

Також колегія суддів враховує той факт, що позивач була затримана працівниками прикордонної служби під час здійснення спроби незаконного перетину державного кордону України 27.06.2019 року.

Посилання представника апелянта на те, що позивач не розуміла суті прийнятого відносно неї рішення від 30.06.2019 року про примусове повернення, а тому і не могла його виконати, колегія суддів відхиляє, оскільки з долученої до матеріалів справи копії цього рішення вбачається, що дане рішення було доведене відповідачу за участю перекладача, який також розписався у даному рішенні.

Щодо посилань представника апелянта на ту обставину, що прийняття рішення про примусове видворення за межі України відносно громадянки Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , яка має чотирьох неповнолітніх дітей, щодо яких не прийнято таке рішення є порушенням Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Регламенту Комісії ЄС №184/2010, Додатку №7 до Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150 та ст.8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» рішення щодо примусового видворення за межі України винесене відносно громадянки Ісламської Республіки ОСОБА_1 має бути також застосовано і відносно присутніх з нею її неповнолітній дітей.

В ході судового засідання суду апеляційної інстанції, проведеного, у тому числі, за участю відповідача в режимі відеоконференції із залученням перекладача, знайшли своє підтвердження обставини, на які посилався позивач в обґрунтування заявлених вимог, як то: відсутність у відповідача документів, підтверджуючих його особу та право перебування на території України.

За таких обставин суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.272, ст.288, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника громадянки Ісламської Республіки ОСОБА_1 адвоката Фіхтмана Р.Л. - залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.