Справа № 815/810/18
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2019 року

Київ

справа №815/810/18

адміністративне провадження №К/9901/3083/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І.В.,

суддів Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 у складі судді Кравченка М.М. та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 у складі колегії суддів: Бойка А.В. (головуючий), Осіпова Ю.В., Шевчук О.А., у справі №815/810/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа - Київський відділ поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Одеський області №3536 від 18.10.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Одеський області №1774 о/с від 20.11.2017, згідно з яким ОСОБА_1 відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) звільнений зі служби в поліції;

- поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області або рівнозначній посаді з виплатою заробітку за час вимушеного прогулу з 18 жовтня 2017 року.

2. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 в задоволенні позову відмовлено.

3. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

4. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

4.1. ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

4.2. Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 08.09.2017 №3053 «Про призначення службового розслідування», на підставі рапорту начальника Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, було призначене службове розслідування щодо відсутності тривалий час на службі слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_1

4.3. За результатами проведення службового розслідування 06.10.2017 було складено висновок, зі змісту якого вбачається, що керівництвом слідчого відділу Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області було виявлено факт відсутності позивача на службі 14.08.2017, 15.08.2017, 16.08.2017, 17.08.2017, 18.08.2017, 21.08.2017, 22.08.2017, 23.08.2017, 28.08.2017, 01.09.2017, 04.09.2017, 05.09.2017 без поважних причин. ОСОБА_1 про причини своєї відсутності на службі керівництво відділу не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідав та за місцем проживання не перебував.

4.4. В ході проведення службового розслідування з`ясовано, що у період з 14.08.2017 по 18.08.2017, з 21.08.2017 по 23.08.2017, 28.08.2017, 01.09.2017, з 04.09.2017 по 08.09.2017, 11.09.2017, з 13.09.2017 по 15.09.2017, з 18.09.2017 по 22.09.2017, з 25.09.2017 по 26.09.2017, з 02.10.2017 по 06.10.2017, тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника відділу поліції - начальником слідчого відділу Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області було зафіксовано факт відсутності на службі та здійсненні телефонні дзвінки на мобільний номер, який належить ОСОБА_1 , однак останній слухавку не брав, про що було складено відповідні акти.

4.5. Крім того, 25.08.2017, 28.08.2017, 01.09.2017, 14.09.2017, 15.09.2017, 26.09.2017, 27.09.2017 співробітники Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснювали виїзд за місцем проживання та місцем можливого перебування слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 з метою з`ясування причин та обставин не виходу на службу без поважних на те причин, однак двері ніхто не відчиняв, про що було складено відповідні акти.

4.6. Також, на мобільні телефони ОСОБА_1 неодноразово були здійснені дзвінки, за результатами яких слухавку ніхто не підіймав або телефон був вимкнений, про що було також складено відповідні акти.

4.7. З метою з`ясування чи перебуває майор поліції ОСОБА_1 на лікарняному було направлено запит від 31.08.2017 до ДУ «ТМО МВС України в Одеській області». Згідно з наданої відповіді ОСОБА_1 перебував на лікарняному лише у період з 14.08.2017 по 18.08.2017.

4.8. Крім того, 08.09.2017 було направлено запит до КУ ЦНМС та до Консультативно-діагностичного центру міської поліклініки №6 з метою встановлення чи не звертався ОСОБА_1 за медичною допомогою за місцем проживання. Згідно з наданих відповідей на вищезазначені запити було встановлено, що ОСОБА_1 лікарняні не відкривав та за медичною допомогою до вказаних установ не звертався.

4.9. Також, повторно був направлений запит від 28.09.2017 до ДУ «ТМО МВС України в Одеській області». Згідно з наданої відповіді ОСОБА_1 перебував на лікарняному у період з 13.09.2017 по 26.09.2017.

4.10. У висновку службового розслідування зазначено, що станом на 06.10.2017 встановити місцезнаходження майора поліції ОСОБА_1 та отримати від нього будь-які пояснення з приводу не виходу на службу не надається за можливе. Майором поліції ОСОБА_1 жодних матеріалів щодо звільнення від службових обов`язків з тимчасової непрацездатності та інших документів, які б підтвердили законність його відсутності на службі, до Київською ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області особисто надано не було. Крім того, у період з 21.08.2017 по 12.09.2017 та у період з 27.09.2017 по теперішній час відсутні будь-які матеріали та підтвердження законної відсутності на службі ОСОБА_1

4.11. Відповідно до висновку службового розслідування від 06.10.2017 члени комісії вважали за доцільне звільнити слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) за грубе порушення вимог ст. 1, 2, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1 ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», наказу МВС від 09.11.2016 №1179 «Правила етичної поведінки поліцейських», п.4.1 наказу ГУНП від 28.04.2016 №876 «Про затвердження Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області», що виразилось у особистій недисциплінованості, відсутності тривалого часу на службі без поважних причин.

4.12. Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 18.10.2017 №3536 про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України «Про Національну поліцію».

4.13. Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 20.11.2017 №1774 о/с «По особовому складу», відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» було звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) майора поліції ОСОБА_1 . слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з 20.11.2017.

5. Не погоджуючись з правомірністю вказаних наказів ОСОБА_1 звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

6. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відсутність його на службі була зумовлена поважними причинами - розладом здоров`я, в підтвердження чого надав відповідні медичні висновки, довідки та листи непрацездатності. У зв`язку з чим позивач вважає, що ним не порушено вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України «Про Національну поліцію», наказу МВС «Правила етичної поведінки поліцейських», наказу ГУНП «Про затвердження Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області».

7. Приймаючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог суди попередній інстанцій виходили з того, що позивачем було допущено дисциплінарний проступок, сутність якого полягала у відсутності на робочому місці та неповідомленні керівництво про причини відсутності на службі.

7.1. При цьому, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, пояснення ОСОБА_1 про відсутність тривалий час на службі через розлад його здоров`я не знайшли свого підтвердження, оскільки надані позивачем медичні висновки не підтверджують тимчасову непрацездатність позивача та як наслідок відсутність його на службі з поважних причин за весь період відсутності позивача.

7.2. Крім того судами попередніх інстанцій було зауважено, що належним підтвердженням непрацездатності позивача є листок непрацездатності або інші медичні довідки, передбачені Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №455 від 13.11.2001.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

8. Позивач звернувся із касаційною скаргою, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

9. Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень неповно досліджено докази і не встановлено всі обставини справи, та як наслідок неправильно застосовано норми матеріального права і порушено норми процесуального права.

10. Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин та доказів.

11. Окремо скаржником зазначено, що судами попередніх інстанцій невірно витлумачено поняття відсутності на робочому місці без поважних причин та відсутності на робочому місці без належно оформленого листка непрацездатності.

12. Крім того ОСОБА_1 зазначено, що судами помилково не взято до уваги інші норми Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 455 від 13.11.2001.

13. Відповідачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

13.1. На обґрунтування заперечень вказує, що оскаржувані судові рішення постановлені на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

14. Конституція України

14.1.Частина 2 статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній після 15.12.2017)

15.1. Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

16. Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII)

16.1. Стаття 1 Закону №580. Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

16.2. Пункт 1 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII. Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

16.3. Частина 1 статті 19 Закону №580-VIII. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

16.4. Частина 2 статті 19 Закону №580-VIII. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

16.5. Частина 1 статті 59 Закону №580-VIII. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

16.6. Стаття 60 Закону №580-VIII. Проходження служби в поліції регулюється цим законом та іншими нормативно-правовими актами.

16.7. Пункт 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII. Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

16.8. Пункт 4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.

16.9. Пункт 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року №901- VIII: до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 29, ст. 245 із наступними змінами).

17. Закон України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут)

17.1. Частина 1 статті 1 Дисциплінарного статуту. Службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України <…>.

17.2. Стаття 2 Дисциплінарного статуту. Дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

17.3 Стаття 5 Дисциплінарного статуту. За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом <…>.

17.4. Стаття 7 Дисциплінарного статуту. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

17.5. Стаття 12 Дисциплінарного статуту. На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність;6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

18. Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 (чинна на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Інструкція №230).

18.1. Пункт 1.2 Інструкції №230. <…> Службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з`ясування інших обставин <…>.

18.2. Пункт 2.1 Інструкції №230. Підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС (рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

18.3. Пункт 2.6 Інструкції №230. Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

18.4. Пункт 5.4 Інструкції №230. Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

18.5. Пункт 8.3 Інструкції №230. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім`я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного <…>.

19. Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України №455 від 13.11.2001 (далі - Інструкція № 455).

19.1. Пункт 1.1 Інструкції № 455. Тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

19.2. Пункт 1.2. Інструкції № 455. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

19.3. Пункт 1.9 Інструкції № 455. Листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. У разі вибору особою лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються за наявності заяви-клопотання особи, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, або його заступником, засвідченої підписом та круглою печаткою лікувально-профілактичного закладу.

19.4. Пункт 2.22 Інструкції № 455. Тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров`я. У разі вибору особою рядового і начальницького складу лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи довідка видається відповідно до пункту 1.9 розділу 1 цієї Інструкції <…>.

20. Інструкція про порядок заповнення листка непрацездатності, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.11.2004 за № 1456/10055

20.1. Згідно з пунктом 1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

21. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

22. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для відмови задоволення позовних вимог.

23. Під час розгляду справи позивач не заперечував свою відсутність на службі у період з 21.08.2017 по 12.09.2017 та з 27.09.2017 по 18.10.2017, однак зазначав, що на це були поважні причини - розлад його здоров`я.

24. В підтвердження вказаних обставин позивачем було надано:

- медичний висновок Інституту очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова від 23.08.2017, в якому зазначено, що у період з 19.08.2017 по 23.08.2017 позивач підлягає звільненню від роботи;

- медичний висновок Інституту очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова від 31.08.2017, в якому зазначено, що у період з 28.08.2017 по 31.08.2017 проводилося щоденне промивання сльозо-носового каналу;

- медичний висновок Інституту очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова від 27.09.2017, в якому зазначено, що у період з 01.09.2017 по 12.09.2017 проведено лікування, явка на контроль - 27.09.2017;

- листок непрацездатності серії АДЖ № 408958 від 14.10.2017, виданий комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», яким позивача звільнено від роботи у період з 28.09.2017 по 13.10.2017;

- виписку з медичної карти амбулаторного від 17.10.2017, видана ТОВ «Технологія здоров`я».

25. Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян № 455 визначено, що тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

26. Таким чином, відсутність на місці несення служби з поважних причин повинні бути належним чином документально оформлені, а саме листком непрацездатності, який є єдиним офіційним документом, що дозволяє бути відсутнім на роботі у зв`язку із хворобою.

27. Водночас, суди попередніх інстанцій дійшли вірних висновків, що надані позивачем медичні висновки не підтверджують тимчасову непрацездатність позивача та, як наслідок, відсутність його на службі з поважних причин за весь період.

28. Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.04.2019 (справа №805/1126/18-а).

29. З огляду на зазначене судами попередніх інстанцій зроблено вірні та обґрунтовані висновки, що позивач порушив вимоги статей 1, 2, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пункту 1 частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Правила етичної поведінки поліцейських, Правила внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, що виразилось у особистій недисциплінованості та відсутності тривалого часу на службі без поважних причин, за що доцільно застосував крайній захід дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України «Про Національну поліцію».

30. В свою чергу посилання позивача на те, що Інструкцією №455 передбачена видача інших документів про тимчасову непрацездатність у зв`язку з чим, вважав, що надані ним медичні висновки є належними доказами його тимчасової непрацездатності, не заслуговує на увагу оскільки відповідно до змісту наданих ОСОБА_1 медичних висновків Інституту очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова від 31.08.2017 та від 27.09.2017, судами попередніх інстанцій було встановлено, що в них відсутні відомості про звільнення позивача від роботи у зв`язку з непрацездатністю. Крім того, у вказаних медичних висновках відсутня вказівка на час проведеної консультації, що є обов`язковим відповідно до пункту 2.19 Інструкції про порядок № 455.

31. Таким чином вищезазначені доводи скаржника про порушення судами при досліджені доказів норм процесуального права не знайшли свого підтвердження та є безпідставними.

32. За таких обставини, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

33. Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та доказів.

34. Враховуючи наведене, суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі. Усі доводи та їх обґрунтування викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

35. Колегія суддів зазначає, що за змістом частини 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

36. Частиною 1 статті 350 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

37. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої та апеляційної інстанцій - залишенню без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

38. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

39. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 у справі №815/810/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа - Київський відділ поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

40.Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Cуддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко