Справа № 620/780/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/780/19 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Такаджі Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року

уу справі №620/780/19 (розглянутої у порядку спрощеного позовного провадження)

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України

третя особа ОСОБА_2

про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України щодо визначення митної вартості автомобіля;

- стягнути з Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України на користь позивача кошти в розмірі 29 553,00, без утримання із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову у визначенні митної вартості товару (транспортного засобу) за ціною договору (контракту) та застосування другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти в цій части постанову про задоволення позовних вимог.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представником відповідача щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечено, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем, 29.01.2019 року на митному посту вчинялись заходи з метою розмитнення транспортного засобу марки Volkswagen Shara 2007 року виготовлення та подано до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України митну декларацію ІМ40 ДЕ № UA102230/2019/630909, відповідно до якої задекларовано митну вартість імпортованого транспортного засобу за ціною 2850,00 ЕUR (56 647,23грн.).

Разом з митною декларацією позивачем до митного оформлення подано:

- договір купівлі-продажу від 18.01.2019;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 20.12.2010 № VP 164056;

- довідка від 24.01.2019 № 16401724 про зняття з реєстрації транспортного засобу;

- довідка від 28.01.2019 № 19-0128/36 про відповідність вимогам екологічного класу «Євро-4»;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.01.2019 № UA205010/2019/311700.

Документу, що підтверджує оплату придбаного транспортного засобу позивачем надано не було.

Згідно з договором від 25.01.2019 № 116Ф особою, яка надавала послуги при митному оформленні транспортного засобу, є ОСОБА_2 (особа, уповноважена на декларування).

Митним органом, на підставі частини 5 статті 55 Митного кодексу України проведено консультацію з особою, уповноваженою на декларування ( ОСОБА_2 ), з метою визначення основи митної вартості.

Уповноваженою особою на декларування ( ОСОБА_2 ), 29.01.2019 року подано заяву № 29/01-05 якою митну декларацію від 29.01.2019 № UA 102230/2019/630909 відкликано.

В подальшому, 30.01.2019року позивачем до митного оформлення подано митну декларацію № UA 102230/2019/630952, у якій декларантом самостійно визначена вартість спірного товару «Автомобіль легковий марка - VOLKSWAGEN; модель - SHARAN; кузов - НОМЕР_1 ; календарний рік виготовлення - 2007; модельний рік виготовлення - 2008» за резервним методом на рівні 5 450,00 ЕUR (172 880,82 грн.).

За вказаною митною декларацією спірний автомобіль випущено у вільний обіг.

Позивач вважаючи дії митного органу щодо коригування митної вартості транспортного засобу, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем зроблено хибні висновки щодо здійснення відповідачем коригування митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 49-50 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів, застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України, ведення митної статистики, розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно частини 1 ст. 51 МКУ митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Як передбачає частина 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 54 МКУ орган доходів і зборів під час проведення митного контролю та митного оформлення здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Розділом XII Митного кодексу України регулюються умови та порядок пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог частин 1 та 3 ст. 368 МКУ для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

Згідно частини 4 ст. 368 МКУ у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог МКУ. При цьому, самостійне визначення органом доходів і зборів вартості товару здійснюється шляхом прийняття письмового рішення про коригування митної вартості.

У свою чергу, ч.1 ст.269 МК України, за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана.

Слід зазначити, що згідно з ст.90 Митного кодексу України від 11.07.2002 №92-IV зміна, доповнення чи відкликання митної декларації могли бути здійснені лише до моменту прийняття таких митним органом до митного оформлення. Зміна, доповнення та відкликання митної декларації після її прийняття митним органом до митного оформлення взагалі не допускалося.

Отже, законодавцем надано можливість відкликати митні декларації та самостійно визначати митну вартість товару до митного оформлення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем рішення про коригування митної вартості товару поставленого позивачем не приймалось. Натомість, вартість такого товару коригувалось представником позивача самостійно, при поданні чергових митних декларації.

Кім того, цілком безпідставними є доводи позивача викладені в апеляційні й скарзі, щодо обов`язковості винесення митним органом рішення про коригування митної вартості в разі витребовування у декларанта додаткових документів при здійсненні митного оформлення.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується позивачем, митну декларацію відкликано уповноваженою декларантом особою. До прийняття митницею будь-якого рішення.

При цьому колегія суддів акцентує, що предметом розгляду у даній справі є саме протиправні, на переконання позивача, дії щодо здійснення коригування митної вартості товару, однак, відповідачем жодних дій пов`язаних з коригуванням митної вартості товару не вчинялось.

Колегія суддів не вправі брати до уваги посилання позивача на існування тиску з боку співробітників митного посту при здійсненні митного оформлення товару, оскільки такі не є предметом розгляду.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності протиправних дій з боку Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України при визначенні митної вартості автомобіля, оскільки митна вартість визначалась декларантом самостійно.

З огляду на викладене, також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з митного органу грошових коштів.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 31 липня 2019 року.