Справа № 308/12516/18
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, в особі Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправними дій, незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 11 липня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 22 липня 2019 року.

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним адміністративним позовом, який мотивує тим, що 25.10.2018 року Закарпатською митницею Державної фіскальної служби України було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 3641/30500/18, відповідно до змісту якої його було притягнуто до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Відповідно до обставин справи, 06.08.2018 року в зоні митного контролю пункту пропуску «Ужгород» , Закарпатської митниці ДФС при виїзді з України на автомобілі марки «AUDI» модель «А6» р.н. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 : НОМЕР_3 митною службою було виявлено, що ОСОБА_1 пропущено строк транзитного перебування на території України вищезазначеного автомобіля.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем без з`ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил та поза межами строків, передбачених ст. 467 МК України. Стверджує, що внаслідок несправності електрообладнання він був змушений відправити автомобіль на ремонт. За попередньою домовленістю з автоцентром «Formula 1» автоцентр міг прийняти автомобіль для діагностики та ремонту 04.07.18 р.

В ході діагностики було встановлено несправність електропроводки та дизельної форсунки. Визначити строк ремонту автомобіля було неможливо, оскільки була необхідна заміна електрообладнання, якого на сервісі не було в наявності, та виявилась потреба в його пошуку.

Крім цього позивач зазначив, що ввечері 03.07.2018 р. він почував себе погано, підвищилась температура, головокружіння, а тому за його проханням транспортував автомобіль 04.07.2018 р. із місця його проживання с. Лисичево Іршавського району до м. Свалява його друг.

Одразу після виздоровлення, а саме 20.07.2018 р. ОСОБА_1 приїхав на Закарпатську митницю ДФС і подав заяву про те, що не має можливості вивезти автомобіль за межі митної території України у зв`язку з його перебуванні на ремонті.

06.08.2018 р. після завершення ремонту автомобіля ОСОБА_1 , вивіз його з України. Надав працівникам митниці документи, на підтвердження факту знаходження автомобіля на ремонті. Однак, не дивлячись на це відносно нього було складено протокол про порушення митних правил.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 3641/30500/18 від 25.10.2018 року, якою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 8500 грн. і визнати протиправними дії відповідача при складанні оскаржуваної постанови.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Сковородько І.Ф. будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. На адресу суду представник позивача адвокат Сковородько І.Ф. подала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задоволити.

Представник відповідача Закарпатської митниці ДФС України Зубенко І.І. будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не з`явився. На адресу суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві на адміністративний позов, який було подано до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та в сукупності достатності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 серпня 2018 р. старшим державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС Андор Балаж М.В. було складено протокол про порушення митних правил №3641/30500/18 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 470 МК України.

Підставою для запровадження протоколу було встановлення митним органом наступних обставин: 06.08.2018 р. о 23 год., 45 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, заїхав легковий автомобіль марки «AUDI» модель «А6» р.н. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 : НОМЕР_3 на суму руху «зелений коридор» у напрямку «виїзд з України» під керуванням гр.. України ОСОБА_1 .Як підставу для переміщення через митний кордон України транспортному засобу марки «AUDI» модель «А6» р.н. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 : НОМЕР_3 громадянином ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було подано контрольний талон для переміщення по смузі «зелений коридор, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, документ, що посвідчує особу та документи, що підтверджуються наявність обставин непереборної сили. Згідно інформації центральної бази даних ЄАІС ДФС України та АСМО «Інспектор», даний транспортний засіб був ввезений гр. ОСОБА_1 , на митну територію України 30.06.2018 р. о 12 год. 49 хв. через пункт пропуску «Малий Березний-Убля» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «Транзит». Станом на 06.08.2018 р. термін перебування транспортного засобу марки AUDI» модель «А6» р.н. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 : НОМЕР_3 на митній території України, ввезеного гр. України ОСОБА_1 з метою транзиту, перевищено більше ніж на десять діб.

На підставі вказаного протоколу, 25.10.2018 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицьким В.А. було складено постанову про порушення митних правил № 3641/30500/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - на суму 8500 грн.

Згідно ч.1 та ч.4 ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Відповідно до положень ст.458 МК України порушенням митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 МК України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Згідно ст.95 Митного кодексу України та п.2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.2005 року №1428/11708, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Зі змісту постанови та протоколу про ПМП слідує, що ОСОБА_1 , ввіз 30.06.2018 р. о 12 год. 49 хв. через пункт пропуску «Малий Березний-Убля» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «Транзит» легковий автомобіль марки «AUDI» модель «А6» р.н. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 : НОМЕР_3 і станом на 06.08.2018 року термін перебування вищевказаного транспортного засобу на митній території України, перевищено більше ніж 10 діб.

Вказані обставини також стверджуються наданими відповідачем електронними витягами з баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС.

Відповідно до ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ч.1 ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Отже, пропуск ввезеного 30.06.2018 року ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля марки «AUDI» модель «А6» р.н. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 : НОМЕР_3 , здійснено у порядку, передбаченому нормами ч.1 ст.381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч.3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Хоча транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється застосування ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергію, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття "транспортний засіб особистого користування" охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю, що спростовує доводи позивача, що відповідач при запровадженні протоколу та винесенні постанови невірно керувався приписами ст.ст. 93,95 МК України.

Щодо твердження позивача про те, що постанова Закарпатської митниці ДФС є протиправною, оскільки винесена поза межами строків, передбачених ст. 467 МК України, а правопорушення не є триваючим, суд констатує наступне.

Загальний строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил становить шість місяців з дня вчинення правопорушення.

При цьому у разі розгляду органами доходів і зборів або судами справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, стягнення накладається не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Оскільки у Митному кодексі України та Кодексі України про адміністративні правопорушення немає визначення поняття "триваючого правопорушення", листами Міністерства юстиції України від 01.12.2003 N 22-34-1465, від 17.07.2007 N 22-14-493 надані роз`яснення.

Так, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів.

Враховуючи те, що ст. 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст. 469, 477 - 485 МК України, обґрунтованим є накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, за наявності підстав віднесення його до категорії триваючих (наприклад, при втраті товарів, недоставлених до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк, тощо) не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення (лист Міністерства доходів і зборів від 30.08.2013 р. N 16666/7/99-99-24-03- 09-17).

З огляду на вище викладене та те, що гр. ОСОБА_1 не виконано обов`язок доставити товари у митний орган призначення, дане правопорушення є триваючим, а адміністративне стягнення за вчинене правопорушення може бути накладене не пізніше шести місяців з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та встановлено судом, позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі транзиту через митний пост «Ужгород» пункут пропуску «Малий Березний Убля» 30.06.2018 року, однак обов`язку щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території у строк, визначений ст. 95 МК України, не виконав.

Про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, відповідачу стало відомо 06.08.2018 року. Тобто, датою виявлення порушення слід вважати 06.08.2018 року та із цього часу орган доходів і зборів мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення на позивача відповідного адміністративного стягнення.

Отже, не вивезення ОСОБА_1 транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території, протягом десятиденного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку, а відтак, виявивши вказане порушення 06.08.2017 року та приймаючи 25.10.2018 року постанову, адміністративне стягнення за порушення митних правил накладене відповідачем в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України, а саме не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі № 369/11924/16-а.

Крім того, позивач вказує, що ним було аргументовано неможливість з незалежних від нього обставин, а саме в силу обставин непереборної сили вивезти автомобіль за межі митної території України і надано документальне підтвердження вказаних обставин відповідачу. Позивач стверджує, що строки транзитного перевезення транспортного засобу були порушені без наявності його умислу, а в наслідок аварії/непереборної сили. Про настання аварії, ним було повідомлено митний орган письмовою заявою.

Згідно частиною 1статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення осіб від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджуються відповідними документами.

В той же час, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено в пункті 2 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657(далі - Порядок № 657), відповідно до якого обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні:

аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;факт аварії чи дії обставин непереборної сили часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 5 розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм видно, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

З огляду на викладені вимоги закону, суд вважає, що такий факт, як ремонт автомобіля внаслідок поломки не може бути прирівняний до аварії або обставин непереборної сили. Належних доказів зворотного позивачем надано не було.

Крім того, статтею 192 МК України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Матеріалами справи підтверджено, а саме згідно заяви від 20.07.2018 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 повідомив Закарпатську митницю ДФС про неможливість вивезення транспортного засобу у строк, визначений статтею 95 МК України, у зв`язку з поломкою автомобіля.

Перебування транспортного засобу марки «AUDI» модель «А6» р.н. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 : НОМЕР_3 , що знаходився з 04.07.2018 року на ремонті було підтверджено лише довідкою про ремонт автомобіля №494 від 06.08.2018 року. Будь-яких інших доказів, на підтвердження несправності вищевказаного транспортного засобу, та неможливість вивезення його за межі митної території України в межах строку передбаченого Митним кодексом України матеріали справи не містять.

При цьому, суд вважає, що поломка транспортного засобу не могла завадити позивачу вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобов`язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обов`язок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення до закінчення строків, передбачених статтею 95 МК України.

Перебування транспортного засобу позивача в ремонті, на переконання суду, не було спричинене аварією, дією обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, тому положення частини 1 статті 460 МК України до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

Така позиція висловлена Верховним Судом, зокрема в постановах від 31.10.2018 (справа № 569/4632/16-а) та від 04.12.2018 (справа № 308/6634/16-а).

Разом з тим, суд не бере до уваги факт аварії, а саме яке відбулось 04.07.2018 року та документи на її підтвердження, оскільки дана подія відбулась поза межами строку визначеного Митним кодексом України для вивезення транспортного засобу за межі митної території України, а тому не може братись до уваги при вирішенні даної адміністративної справи.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року, до обставин непереборної сили відносяться: смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

За змістом п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 657 31.05.2012, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Отже, обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність такої.

Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті у зв`язку із поломкою двигуна, проте жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, наявні документи не містять.

В розумінні п.2 розділу VIII вищевказаного Порядку, технічну несправність (ремонт транспортного засобу) неможливо визнати аварією, оскільки аварія, як небезпечна подія, має носити техногенний характер, чого у спірному випадку не існувало.

Пункт 3 розділу VIII вищевказаного Порядку передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України № 671/97 від 02.12.1997 і надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам, як єдиним органам із засвідчення Форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Приватний підприємець ОСОБА_4 не є підприємством, установою, організацією, які уповноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії. Окрім того, додані до адміністративного позову документи, зокрема довідка від 06.08.2018 року за №494, квитанції про оплату запчастин, наряд-замовлення №494 від 06.08.2018 року, копію свідоцтва платника єдиного податку про перебування транспортного засобу на ремонті у зв`язку з поломкою форсунки та електропроводки, не дають можливості встановити факт обставин непереборної сили чи аварії, а тому не є належними та допустимими доказами у даній справі.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що заява, яка подається про факт несправності транспортного засобу марки «AUDI» модель «А6» р.н. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 : НОМЕР_3 , не може розцінюватися як доказ, який підтверджує факт аварії чи дії обставин непереборної сили, у ході провадження по справі про порушення митних правил. Оскільки, поломка транспортного засобу, зокрема електропроводки та форсунки, відбулася внаслідок звичайної експлуатації автомобіля. Крім цього доказів того, що ремонт цього автомобіля мав місце саме внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, в розумінні п. п. 2, 3, 5 розділу VIII Порядку № 657, позивачем не надано, не здобуті вони і судом.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил прийнята правомірно, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України, факт перевищення ОСОБА_1 встановлений ст.95 Митного кодексу України строку доставки транспортного засобу до митного органу призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил №3641/30500/18 від 25 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України не має, підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 3641/30500/17 від 25.10.2018 року не має, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.95, 102, 192, 458, 460, 470 ч.3, 495, 529, 530 МК України, ст.ст. 33, 245, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 286, 293 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, в особі Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправними дій, незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош