Справа № 706/1368/17
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 706/1368/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Приморського районного територільного центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 21 червня 2019 року, суддя Олійник М.Ф., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Одеси ОСОБА_2 , військового комісара Приморського районного територільного центру комплектування та соціальної підтримки Лобана Олега Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси ОСОБА_2 , військового комісара Приморського районного територільного центру комплектування та соціальної підтримки Лобана Олега Леонідовича про скасування постанови №0036 від 18.07.2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП винесену військовим комісаром Приморського районного військового комісаріату м. Одеси ОСОБА_2 .

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 21 червня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приморський районний територільний центр комплектування та соціальної підтримки подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою військового комісара Приморського районного військового комісаріату м. Одеси Лобана Олега Леонідовича № 0036 від 18.07.2017 року на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

У постанові зазначено, що позивачем в порушення вимог п. 10 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не повідомив про зміну в освіті.

Крім того, у постанові вказано, що її оголошено 18.07.2017 року (дані про рік виправлені). Також міститься запис, що копія постанови правопорушнику вручена особисто, проставлений підпис ОСОБА_1 , дата вручення постанови у цьому рядку не зазначена. Зазначено, що її направлено поштою, вихідний № 4250, день і місяць не зазначені, вказаний лише рік 2017, з виправленням.

Не погоджуючись із вищезазначеною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, вважаючи її незаконною, а дії відповідача протипраними, з метою відновлення порушеного права, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, у тому числі: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних.

Відповідно до ч. 10 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.

За приписами ч.1 ст. 235 КУпАП військові комісаріати розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про неявку на виклик у військовий комісаріат.

Відповідно до ч. 1 ст.210 КУпАП порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 зазначеної статті КУпАП передбачено, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті або частиною першою статті 211 цього Кодексу, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як убачається із матеріалів справи, згідно з паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданого Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області 23.12.2010 року, позивач ОСОБА_1 з 20.06.2017 року зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до виписки з історії хвороби № 7213 позивач перебував на стаціонарному лікуванні та обстеженні в обласному лікувально діагностичному гематологічному центрі КЗ «Черкаський обласний онкологічний диспансер» з 17.07.2017 року до 24.07.2017 року. У виписці з історії хвороби зазначені призначення лікарів, об`єктивний стан хворого, проведене лікування, рекомендації лікарів. Інформації про порушення режиму медичного закладу, його самовільне чи за рекомендаціями лікаря залишення виписка з історії хвороби не містить.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що справа про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП містить наступні документи:

- протокол № 0036 від 18.07.2017 року, складений в Приморському РВК м.Одеси за ознаками ч. 2 ст. 210 КУПАП. В протоколі зазначені анкетні дані позивача, вказана адреса: АДРЕСА_1 , номер та серія паспорта позивача. В графі про роз`яснення прав і обов`язків відсутній підпис позивача. Як суть і обставини правопорушення зазначено: «не повідомив про зміну в освіті»;

- лист Христинівського РВ ДВС №8399 від 25.11.2017 року про направлення постанови державного виконавця та виконавчого документа;

- постанову державного виконавця від 25.11.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 548501;

- постанову у справі про адміністративне правопорушення № 0036, винесену 18.07.2017 року військовим комісаром Приморського РВК м.Одеси Лобаном О.Л. В постанові зазначені анкетні дані позивача. Також зазначено: « ОСОБА_1 в порушення вимог п. 10 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не повідомив про зміну в освіті»;

- довідку Одеської державної академії будівництва та архітектури № 127/36 від 26.07.2013 року про те, що ОСОБА_1 у 2012 року вступив до навчального закладу і навчається на 4 курсі денного відділення, термін закінчення навчального закладу 30.06.2015 року;

- довідку Одеської державної академії будівництва та архітектури № 391/36 від 20.07.2015 року про те, що ОСОБА_1 відрахований з навчального закладу як такий, що здобув повну вищу освіту, наказ № 354/ос від 06.07.2015 року;

- інші документи.

Матеріали справи свідчать, що довідку Одеської державної академії будівництва та архітектури № 391/36 від 20.07.2015 року про те, що ОСОБА_1 відрахований з навчального закладу як такий, що здобув повну вищу освіту, наказ № 354/ос від 06.07.2015 року, Приморський районний військовий комісаріат м. Одеси одержав 31.07.2015 року, вхідний № 6156.

У відповідності до ч.2 ст. 254 КУпАП у разі оформлення протоколу, останній складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про виклик, необхідність прибуття позивача у військовий комісаріат із зазначенням місця, дати та часу такого прибуття, відмітки про ознайомлення з таким повідомленням.

Також, у протоколі відсутні будь-які відмітки щодо роз`яснення прав і обов`язків особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 цього Кодексу.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог, передбачених ст. 254 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що позивач отримав оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач не повно з`ясував обставини порушення, його склад та вину особи, тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративно відповідальності є протиправною, прийнятою з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення строку позивачу на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки повідомлення про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення йому не надходило, про існування та зміст оскаржуваної постанови до 18.10.2017 року він не знав.

17.10.2017 року позивачем було отримано лист Христинівського районного відділу ДВС, який містив постанову про відкриття виконавчого провадження у справі № 54850118. 18.10.2017 року, звернувшись із заявою до відділу ДВС, позивач отримав копію виконавчого документа, який став підставою для відкриття провадження на підставі постанови № 0036 по справі про адміністративне правопорушення від 18.07.2017 року.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначив, що позивач знав про ухвалення постанови у справі про адміністративне правопорушення у липні 2017 року, що підтверджується його особистими підписами на зворотній сторона протокола та оскаржуваної постанови, однак у встановлений законом строк не звернувся до суду з позовом.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач копію оскаржуваної постанови отримав лише 18.10.2017 року, що підтверджується відповідним повідомленням Христинівського РВ ДВС.

Колегія суддів зазначає, що доказування у справах цієї категорії покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи те, що відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що позивач отримав оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності саме 18.07.2018 року або доказів на підтвердження дати, коли позивач дізнався про порушення його прав, не надано доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 цього Кодексу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постановити про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 21 червня 2019 року, оскільки рішення суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 271, 272, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приморського районного територільного центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення, а рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 21 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Пилипенко О.Є.

Постанову виготовлено: 01 серпня 2019 року.